238 
K e i i h a u 
Træe og' Trærodder, derimod ofte Muslingskaller og Sand ? 
som tilhobe synes at være opkastede af Soen.” Nu folger 
den ovenfor citerede Beretning om, at Klipperne der ved 
Landet i den sidste Tid vare blevne hoiere* 
Kystreisen i 1836 forte ogsaa os til Urlandet, hvilket 
vistnok særdeles interessante Sted netop var vort sidste 
Maal* Her endelig, paa Sydspidsen ved Beian, var en af disse 
merkværdige Skjælmasser, som Havet allerede i den terti- 
aire Tid har begyndt at afsættc paa vor Klippegrund, at see 
netop i dens Dannelses-Moment eller dog i et Afsnidt af 
dens lange Udviklings-Tid: fra en paa Sodyr meget rig 
Bugt kastes Conchylierne op paa den llade Strand, som ved 
disse og andre tilskyllede Dele efterhaandcn rykker videre 
iid x )5 under hoit Vande bevirker Bolgeslaget, at AUuvial- 
delene naae saa megen Hoide, at de siden kunne ligge 
iorre, og fra nu af kan Vinden ogsaa gjore Sit til at feire 
dem videre. Saaledes svnes fordetmeste hele den belvde- 
c 
lige Flade ved Beian at være fremkommet, og det er i det- 
mindste for nogle Stykker deraf, som imidlertid vel stige 
til et Par Fods Hoide endog over det Punkt, Springflo- 
derne na-ae, neppe nodvendigt at antage noget Souleve- 
ment som Aarsag til det Niveau, de have. Men etsteds 
ved Banden af denne Flade bemerkedes et Leerlag at stikke 
frem, der var afskaaret i et Brud af 4 eller 5 Fods Hoide; 
dette Lag, og da ogsaa den derpaa liggende Muslingmasse, 
som dog paa sine Steder er uafbrudt sammenhængende 
med den, der endnu fortfarende dauner sig, maa vel hid- 
rore fra en Tid, siden hvilken en Jiden Hævning bar fun- 
Paa samme Maade som Urlandet, bliver ogsaa den nordlige 
Deel af Oen Stor-Fosen aarligen foroget af Havet (see Kraft* 
-V, 727). 
