om Landjordens Stigning-. 
241 
Herr von Buch’s Beretning om Bodoc-Fladen er folgende 
(I, 327): ”TiI Bodde (fra Hundholmcn), en god fjerdedeel 
Miil, forer Yeien over en flad Myr, der kanskee indtager et 
Buin af mere end en halv Qvadratmiil. — Denne Flade 
ligner Orlandet eller endnu mere Luuroens flade Dale, thi 
ogsaa her ligger linder den sorte Torvjord et overalt «d- 
bredt Skikt af hvide smaa Muslinger og af sonderbrudte 
Skaller 5 og dette Skikt naaer ogsaa her i det Hoieste en 
Elevation af 30 F. o. SI.” Allerede ved Kjærringoe, den 
næste Station videre mod Nord, fandtcs atter, i de smaa 
flade Dale, et Skikt af Muslingskaller under Torven (1. e*, 
335). 
S Senjcn er der paå Andorgoen en merkelig Vold af 
Sand og steenblandct Gruus, som uagtet den nu stiger 50 
Fod eller mere op over Yandskorpen, dog vist er dannet 
under en Bedækning af Havet. Yed Gaarden Aanderyaag, 
som ligger paa denne Yold eller Banke, gaaer en smal 
Bugt, Botten kaldet, ind i Oen, hvilken Biig-t ved sin Mun- 
ding næsten bliver lukket af Banken, der som et smalt 
halvmaaneformigt Næs springer saa langt frem, at der hun 
levnes et yderst trangt Indloh ved den ene Klippeside, hvor 
Banken er bortvasket. Denne har vistnok en paafatdende 
Lighed med en Moraine, men den hele Situation, i For- 
bindelse med den Yished, vi ellers have om, at Landet for 
har ligget dybere, gjor det dog langt sandsynligere, at den 
er en forhenværende ”HvaI”, d. e. en af disse Forbindcl- 
ses-Banker, som Havet saa ofte opkaster mellem Oer eller 
fremspringendeFastlandspunkter (see Anm. P. 223). 
I samme Fogderie saae jeg ved Maals - Elven i Nær- 
heden af Bardu-Fossen hoie Leermælcr, ganske lige dem i 
det sydligere Norge $ en stor Mængde Sand, sandsynligviis 
