252 
Keilliau 
i 50 Aar. Men cn jævn Stigning’ af dette Belob fijui- 20 
Fod i 1000 Aar, og’ saa stor tiar Forandringen bestemt 
ikke været. 
4. For vore lioicre nordlig beliggende Yestkysters Ved- 
kommende maa den Troe, man temmelig almindelig bar om 
Sobuiidens Fremstigen, formodentlig være aldeles vildfa- 
rende, forsaavidt den angaaer den faste Klippegrund. For 
blot at bolde os til de bestemteste Data, ville vi ikkun 
bringe Atleoen og Agdenæsset i Erindring : Melleristningerne 
paa det forstnævnie Sted tilkjendegive, at om nogen Hæv- 
ning er foregaaet, siden dette Oldtids-Minde blev til, saa 
kan den ikke have været over 10 Fod. Og Agdcnæssets 
Alderdomslevninger vise ligefrem, at slet ingen saadan For- 
andring er foregaaet i de sidste Seeler. Vilde man da f. Ex.for 
Sondoiors Vedkommende, hvor hiin Troe kanskee bar de aller- 
Ocste TiSbængere, soge at opretholde den tilsiglede Mening 
trods disse Facta, saa maatte man tye til en eller anden los For- 
udsætning, saasom at Forandringerne ikkun ere locale, at de 
forst ere begyndte i den senere Tid, saa at Summen af de- 
res aarlige Belob endnu ikke kan være betydelig, eller at 
en Forandring af Niveauforholdene i en Stigningen mod- 
sat fletning bar havt Sted i en Mellemfid mcllem den, hvor- 
fra bemeldte OSdtidsmindcr bidrore, og vore Dage, o. s. v. 
5. JLigesaalidt som for det nordlige Bergen og for 
Trondbjem er der for Nordland og Finmarken, hvor da ogsaa 
Beboerne synes mindre almindeligen atantage en Fremkomst af 
Sobunden eller en Syuhning af Havet, nogen gruudet An- 
ledning til at formode (— der han ber, vi gjentage det, alene 
være Tale om Formodninger) en i vor Tid eller dog i de se- 
nere Seeler foregaaet Forandring af Niveauforholdene. 
6. Forsaavidtsom vi have ndstraht vore Undersogelser 
til Tidsrom, som ligge foran de historiske Mindesmerkers „ 
Periode, have vi paa alle Landets Breder fondet en Mængde 
Natur - Hl on u mente r, der paa det Bestemteste vise hen paa 
forhenværende Hoideforholde mellein Hav og Land, meer 
eller mindre forskjellige fra de actuelle. 
7. Det vigtigste bidbenborende Phænomen er Fore- 
komsten af Sodyrslcvninger paa forskjellige Ifoider, hvis 
Maximom bidtil er fondet 47b» F. o. 11., men som rimelig- 
viis endnu er noget betydeligere, da Masser, hvori bemeldte 
Levninger ofte ligge, forefindes til et Niveau af omtrent 
600 F. o. H. 
8. Disse fossile organiske Hester, hvilke bidrore fra 
endnu i de nordiske Have levende Specier, vise, at den For- 
