om Landjordens Stigning 1 . 
253 
andring i Niveauet, ifolge hvilken Landet eller dog visse 
betydelige Stykkér deraf nu ligge flere hundrede Fod hoiere 
over Havspeilet , er foregaaet i en, geologisk talt, meget 
ny Tid, nemlig i det allersidsle Afsnidt af den tertiaire 
Periode, eller, ifald man ikke vil ndstrække denne saa vidt, 
selv i Begyndelsen af det 5, actuelle Tidsrum” (see ovenf. 
Anm., P. 123). 
9. Blandt de ovrige ved denne Undersogelsc betrag- 
tede Særsyn, — hvilke i mcer eller mindre Grad forst er- 
holde fuld Betydning ved Siden af hiint Hoveddøcumenf, — 
ere som vigtigst at udhæve: gamle Kystlinier indskaarne 
decls i lost Terrain, dcels endog i fast Klippe f paa frem- 
med Grund cnkeltviis liggende eller sammenhohede Blokke, 
hvis Transport til deres nuværende Findesleder (Pimpsteen 
og vulkanske Slakker ved vore Kyster) eller hvis Saminen- 
hohuing (Blokkedyngerne paa Væriien, ’\fcrnbryggen” o„ s.v.) 
ikkun ved Havet kan være bevirket,* Sand-, Griius- og Stcen- 
Masser, som ligelcdes kun af Havet kunne være sansmcn- 
skyllede — alt dette paa Steder, som nu have et stdrre 
eller mindre Niveau over Sdspeilet. 
10. Forandringerne have fondet Sted i Loket af et 
rimeligviis særdeles langt Tidsrom, og de have afvexlet 
med ganske rolige Epocher. Om det Sidste vidne især 
de gamle, i forskjellig Holde liggende Kystlinier , hvil- 
ke ikke havde kunnet være dannede , dersom Berdrelses- 
Punkterne mel lem Hav og Land bestandig havde været en 
Forrykkelse underkastede. At en saare betydelig Tid , selv 
om Forandringen afNiveauforholdene skulde være skect uaf- 
hrudt, maa være medgaaet, for at Summen af Forrykkelserne 
kunde naae 5 eller 0 hundrede Fod, kan sluttes af det, vi 
vide om Leer- og Mnslingmassernes nuværende Dannelses- 
Maade; de tage kun meget langsomt fil, og der er aldeles 
ingen Grund til at antage, at deres Åfsættelse eller Åccu- 
mulation skulde have foregaaet hurtigere i tidligere Tider. 
Vi have fundet disse Masser paa sine Steder at ligge i alle 
Hoidcr fra deres storste Niveau ned til Ilavfladen, og da 
Muslingerne ikke leve i store Dyb, og Skjælbankerne vel 
altid ikkun ere Litoralbildninger , saa forudsætte alle disse 
forskjellige Hoider ligesaa mange successive Standpunkter 
under den fremskredne Forandring. 
11. Da vi, midt inde i den bele Stigningsperiode, 
hvori de 600 Fods Nivcauforandring foregik, i folge Kyst- 
linierne, samt desuden fornemmelig’ ifolge store Skjælmas- 
sers Anhohuing paa visse Steder, have at antage flere Tids- 
