254 Keilliau om Landjordens Stigning. 
afsnidt, hvori Bevægelsen let] kortere eller længere Stands- 
ninger, og den hele Stigning saaledcs bliver at b eira gt e som 
foregaaet satsviis, saa opstaaer cndnu et interessant Sporgs- 
maal, paa hvis Besvarelse vi dog' ikke fortiden kunne ind- 
lade os: om de enkelte Satser have været pludselige Byk 
eller langsomme Bevægdser. Hvad vitterligen nu foregaaer 
i Sverrig og hvad vel ogsaa har været Tilfældet med det 
saakaldte Serapistempel i Bajæ-Bugten, lader formode det 
Sidste; deriniod lære andre lige saa bestemte (?) Kjendsgjcr- 
ninger (Chili 1 ), Ullah-Bund ved Indus o. s. v.) Mnligheden af 
detForste, og vi have i vor fndledning sogt at forklare 
hegge Slags Stignings-Maader. 
12» i)et sydostligc Norge og en Dce! af Trondhjcms- 
Stift synes at have hævet sip; meest under de her omhand- 
c U 
lede Forandringer; idetmindste fandt vi ikke i de ovrige 
Egne af Landet de af Havet afsatte Masser til et saa bely- 
deligt Niveau som der. 
13. Naar vi, især efterat være blevne saa fortrolige 
med Forestillingen om en shridtviis Fremstigning af Landet, 
som de anfdrte, fuldkommen klare Kjendsgjerninger maae 
gjore os, betragte de er r a tiske Blokkes almindelige Phæ- 
nomen, hvilket efter al Sandsynlighed ogsaa slutter sig til 
denne samme Niveauforandringerne angaaende Gruppe af 
Facta, saa fores vi tilbage til en Epochc i Nordens geolo- 
giske Historie, i hvilken ikke blot de Landstykker laac lin- 
der Havet, som nu have nogle hundrede Fods Elevation 
over samme, men da vel selv Fjelde af flere tnsinde Fods Ildidc 
ikkun med deres dverste Spidscr stak op over Nordhavet. 
Dog', da hiint Phænomen endnu er hoist gaadefuldt, og in- 
genlunde for sig alene kan begrunde sikre Slutninger bc- 
træffende Niveauforandringerne, saa satte vi Grændsen fer 
vore Forskninger angaaende disse der, hvor de mindre proble- 
matiske Data ophdrte, og have hun i Forbigaaendc kastet et 
nvsgieiTiVt Blik ind i det raorke Gebet liiinsides denne 
aJ j a t 
Hrænase. 
«tust muter Trykningen lieraf læser jeg, at man i det London- 
ske geologiske Selskabs iVlode den ide Jan. d, A. atter liar 
iiandiet om Sonlevementet af Chili-Kystcn ; blandt de Flere, 
som forelæste — deels bekræftende d: j eis benægtende — Jagt- 
tagelser desangaaende, var Hr. Darwin, som sogte at vise, at 
ogsaa Cliili liævcr sig langsomt, nemlig netop paa samme 
fli ande som en Decl af Scandinavien. 
