264 
B 1 y 1 1 
magrostis Halleriana, Eqvisetum hieraale o. s. v. Stiger 
inan hoicre op paa samme Side, og fortsæltcr Excursionen 
til over Birkegrændsen, liar man den samme rige Alpeve- 
getation som ved Kongsvohl. Af cryptogame Planter fin- 
des tildels de samme og dcsuden Lecidea decipiens (lioit 
over Birkegrændsen) og Parmelia oreina paa Klippevæ 
ne og Stenene omkring Drivstuen. Paa den anden Side 
af Elven, ligeover for Drivstuen, er Yegefatiouen i de la- 
vere Dele af Fjeldet mindre frodig og afvexlende. Smukke 
Brægner og Cornus svecica vise sig her igjen. At klavrc 
op til Hoiden af Fjeldet er et næstcn halshrækkende Ar- 
beide og lonner neppe Umagen, med mindre det skulde 
være for at linde Diapensia blomstrende. Paa intet Sted 
bar jeg seet den i saadan Mængde og i saa skjon Flor som 
ber overalt ved Randen ef Snebræerne. Campanula uni- 
flora skal ogsaa findes ber, men jeg bar sbgt den 2dc Gan- 
ge omsonst, fordi man havde sagt mig, at den yndede 
samme Localiteter som Carex fuliginosa. Folger man min 
ovenanforte Anvisning, gaaer man ikke forgjæves efter 
den paa Knudshoet. 
Den forste, der botaniserede paa Dovre, var udentvivl 
Oeder* Flere af de i Flora danica, Iste Hæfte, afbildede 
Planter angives som fundne paa Dovre. Mærkcligt er det 
imidlertid, at Oeder ei har værdiget denne interessante Fjeld- 
egn en ombyggeligere Granskning. Indtil Aaret 1822 for- 
bi ev Dovrefjeld saagodtsom en terra incognita i botanisk 
Henseende; men i dette Aar besogtes det af Geognosten 
II is ing er, der i Forbindelse med Professor Waldberg gav 
en Fortegnelse over de Planter, de bemærkede under deres 
Opbold sammesteds. Denne Fortegnelse er hidindtil den 
