om Norges Fuglc. 
359 
Fjærkræe. Om Sommeren holder den sig i Skovene, 
hvor den gjdr stor Skade paa Fnglcvildt og flarer. 
Dens Fangst burde ved Præmicr opnumtrcs. 
7, F. Nisus ♦ Spiirvehogen.- — Opholder sig lier i Omeg nen 
hele Aarct, men er ikke saa hyppig som Taavnfal- 
ken, 
* 8. F, fulvus , Landorncn. — Er i denne Dcel af Landet me- 
got sjelden, t Smaaiehncnc bar jeg seet den noglc 
4Jange$ i Bergens Stift og Tellemarken er den tem- 
melig !i yppig* 
9, F, ossifragus N. Stor Havorn, ■ — Ifolge den af Pro- 
fessor Nilson givne Biagnostik besidder Fniversitetet 
et Par Exemplarcr af denne Art, der ellers af mange 
Ornilhologer blot ansees for en forskjellig og storre 
Race af næstfolgende. deg formoder, at den hos os 
endog cr meget byppig. 
10, Fo alhicilla, Soedrnen, — De Dimensioncr, som af de 
sydligere Ornithologer angives for denne Art, lo is for- 
nemste Skjelnemerkc cr, at de sammenlagte Tinger 
naae til Hales pidsen, ere langt mindre, end mais fræf- 
fer dem hos vore Indlvider. Be 4, jeg har maalf, have 
varieret i Viiigcstrækning inellem 7' 6 y/ og 7 y (7 y . Disse 2 
Arter bygge ofte deres Rede Uere Mile fra Havet, 
hvorfra de dop; hente sin fornemste Nærine\ Præ- 
sten Mvnster i Sætcrsdalcn fandt i en Orncrcde, belie- 
a. J O 
gende 8 — 9 Mile fra Havet, en frisk Makrel. 
i 1 . F, IJaltactus . Fiskeorn. Fiskejohn. — Er temmelig hyp- 
pig især vedde storre Indsder. Paa Vestkysten af Lan- 
det ud mod Havet er den sjelden. Esmark saae den 
i Nordland. 
* 12. F. Milvus, Glenten. — Er en i Norge meget sjel- 
den Rovfugl, som jeg fdot et Par Gange bar seet her 
