373 
om Norges Fu gle. 
117. Loxia pytiopsittacus . Stor Korsnæb. Furukorsnæb. — 
118. L. curvirostra. Mindre Korsnæb. Grankorsnæb. 
Norsk Papegoic. * — Begge Arter ere ikke sjeldne i 
Omegnen, men da Granen her er hyppigere end Fu- 
ruen, er den sidsfnævntc Art langt ahnindeligere. Dog 
maa jeg herved bemerke, at forrige Vinter det omvendte 
Forhold fandt Sted, rnaaskee paa Grund af, at Granfroct 
var slaaet feil, hvilket er saa meget mere sandsynligt. 
som den ualmindclige Mængde Egliorne, som da vi- 
ste sig ber i Omegnen, næsten udelukkende syntes at 
holde sig til Fimitræernc. 
h, Columbini . Duer. 
110 . Columba Palumbus . Ringduen. — Er her i Omeg- 
nen hyppigere end 
120 * C. Oenas. Vildduen. Blaaduen, — som jeg især kar 
truffet i Mængde i Smaalchncnc og paa flcdemarken, 
hvor den ikke gjor liden Skade ved at fortære Bugen 
i de nylig tilsaaede Braater og paa Ærtagrene. 
121 . C . livia . Klippeduen. Maanedsduen. — Forekommer 
her blot domesticeref. Paa de i Nærheden af Stavan- 
ger liggende Oer, Renncsoe, Omoe og Mos feroe fin- 
des den vild i Mængde og er der stationnær. 
III. G a ! I i n æ. Honsfugie. 
122. Perdix cinerea. Raphonen. — Var for nogle Aar 
siden hyppig her i Omegnen, men synes nu at være 
ganshe forsvnnden. 
* 123. P ♦ Coturnix. Vagtefen. — Forekommer enkeliviis, 
dog ikke hvert Aar her i Omegnen. Jeg har endog 
truffet den paa Tind i dvre Teilcmarken i 1825. 
