892 
Chr* Langberg 
at vandre frem og* tilbage i Kikkertens Feldt, og ingen- 
lunde kunde forsvinde, En opmerksoni fagltagelse vil 
desnden vise os, at Stjernerues Funklen ikke bestaaer i 
nogen Bevægelse kos samme, eller nogcn Stedforandring, 
men snarere viser sig som cn afvexlende Skikken og Tæn- 
den af Stjernens Lys, eller rettere, som om Intensiteten 
af dens Lys hurtig varierede, blev siærkere og svagere*). 
Dette maa nu strax lede til den Formodning, at Stjernerues 
Funklen er et Inderferens-Phænomen , hvilket bliver endou 
sandsynligere ved en lagltagclse, Arago har gjort, og 
hvorved han allerede for længere Tid tilbage bragtes til at 
angive Grunden til denne Stjernernes Funklen at maatte 
so&es i Loven for Lysets saakaldte Interferens. Denne 
lagitagelse anfores i Ånnaics de chimie et pbysique XXVI, 
(cfr. Pogg. Ann, XXIII) saaledes: 
Det bar længe været bekjendt, at man ved en Forsky- 
del se af Ocularct i Kikkerten kunde gi ve det utydelige 
Bill ede af en Sljerne stedse storre og storre Dimensioner} 
men Arago kar forst gjort opmerksom paa, at ved denne 
Forskydelse Billedets Midte frembyder en cirkelrund og 
vel begrændset, afvexlende lys og mork Skive, saaledes, at 
In is ved en bestemt Indskvdelsc af Ocularct Skiven viser 
e. 
sig som en sort Prik i Midten af Billedet, vil den ved en 
fortsat Indskydelse vise sig lys, ved en storre Indskydelse 
mork, o. s. v. 
Dette Pkænomen staaer nu ikke alene i Forbindelse 
med Stjernernes Funklen, men kån selv gi ve et Middel til 
at maale samme, Sæt at Ocularct beSnder sig i en saa- 
dan Stilling, at den endnu aldeles morke Midte af Stjer- 
r ) At ogsaa ældre Astronomer Iiave betragtet Phænomcnct saa- 
ledes, kan t. Fx. sees af Scliuberts Ihcoretiscke Astronomie 
11. p. 28. 
