397 
om Sfjernernes Funklen. 
steiner; og Qvadratroden af Summen af Qvadraterne af 
deres Intensileter er lig Intensiteten af deres Resultant* 
Det er aldeles den samme Fremgangsmaadc, som man an- 
vender i Statiken for at Onde Resultanten af et bvilketsoin- 
iielst Anta! Kræftcr. Længden af en Lysbolgc svarer her 
til Cirkclperiphcrien i det statiske Problem, og’ en Afstand 
af 1 Undulatiou mcllem to Bolgesystemer, til en Bue lig 
~ af Peripherien eller en ret Vinkel me! lem begge Gom- 
ponenterne.” 
Rigtigheden beraf indsees let paa folgende Maade. 
Hasfighederne af to Bolgesystemer, hvis Gangforskjel er c, 
og hvis Intensitetcr ere a og b, kunne, efter hvad oven er 
anfort udtrykkes ved Formlerne 
a. sin 
2 7C 
(t — i-Yj og l>. sin 2 
man Onder da ved disse to Fdtryks Addition, at deres Sum 
kan bringes til folgende Form 
Å. sin, Jj2 r: — ij, (2) 
hvilket Fdtrvk alfsaa forestiller den ved deres Interferens 
frembragte Bolge, og hvor i og A bestemmes ved Lig- 
ningerne 
A. eos. i a -j- b» cos. ^2 it 
A. sin, i — b. sin. ^2 (3) 
og Å' 2 = a 2 -j- h 2 -j- 2 ab, cos. ^2 r. J_ ) 
og man seer let, at A netop udtrykker Resultanten af to 
Kræfter a og b, der danne Vinkelen 2 tc — med binamlen. 
Antages nu Gangforskjcllen c lig ^ Fndulalion, saa redn- 
cerc Gdtrvkkene 2 og 3 sig til folgende 
(I) a. sin. [ 2 * (t — y)J og -f- b, cos. [“2 ~ ( t — y) j 
