400 
Chr. Lang - berg 
gers Bevægclse. For Simpelhcds Skyld ville vi alene be- 
tragte de Oscillationscentra , som ligge i Figurens Plan; 
bvad der gjelder om disse bau man siden let udstræbkc til 
den hele Overflade. Af alle de Undulationer, der fra et- 
hvert Punkt af Fladcn BAG sendes til P , er den dirccte 
Bolge OAP den, som kar den korteste Vei at gjennemlobe, 
og altsaa forst ankommer derhen. Lader os nu i Tanken dele 
Buen BÅC i mange sinaae Stykker af saadan Længde, at 
Forskjellen incllem to hosliggcnde Delingspunkters Afstand 
fra P er Hg ^ Undulation, eller at den forst ankomne af 
de Bolger, der udgaac fra disse to Delingspunkter, er en 
kalv Undulation forud for den anden; det lader sig da be- 
vise, at de i Nærheden af Normalen OP liggende Delings- 
stykker ere meget ulige, men nærme sig hurtig Lighedcn 
jo Sængere man fjerner sig fra Punktet A, forudsat at Af- 
standen AP er meget stor i Forhold ti! cn lialv Undula- 
tion. Af denne Lighed folgcr, at de indcboldc et lige An- 
ta! Oscillations-HIiddeJpnnkter, og sende cn ligestor Lys- 
mængde til P. Vel er det saa, at denne Lysmængde 
er afhængig af, efter hvilken Lov Intensiteten varierer 
rundt om Oscillations-Middelpunktet, hvorom a priori 
endnu Intet er os hekjendt; Erfaring lærer os alene, at 
Lysets Intensitet hurtig aftager, naar den Helning, hvori 
de seeundære Bolger forplantes, afvigcr fra den dirccte el- 
ler primære Bolge. Dog, hvordan nu end denne Lov er, 
saa maa dog den fra de hosliggcnde Belestykker ndscndle 
Lysmængde være ligestor, da de herfra udgaaende Straaler, 
paa Grund af disse Deles, i Forhold til deres Storrelse, 
store Afstand fra P, næsten ere indbyrdes parallelle, og 
altsaa hcHndc sig under samme Omstændighcdcr. Det vil 
nu af det Foregaaende være klart, at da enhver fra de for- 
skjellige Punkter af det ene af saadannc to Stykker f. Ex. 
