om Stjernernes Funblen. 
403 
Navn af Lysets Diffraction, og* den sande Forklaring 
af samme skyldes, som saameget Åndet i den nyere Optik, 
den beromte franske Naturkyndige Fresnel. 
Efter kvad nu kortelig er ud viklet angaacnde Interfe- 
renstbeorien og* Lysefs Biflraclion , vil det være Set at 
indsee Rigtigbeden af den ovenfor givne Forklaring 
af Stjernernes Funklen, nemlig at dette Fliænomcm 
- er en Folge af Lysstraalerncs Interferens, Naar nemlig 
den fra Stjernen udflydende Lysbolgc, idet den for- 
planter sig gjennem Åtmospbærcn , i ethvert Punkt behol- 
der samme Intensitet, vil ogsaa Lysintensiteten i Punktet 
P, som vi ville antage at være Åabningen af Pupillen i 
()iet, være constant. Men er Luften urolig, eller gjennem- 
lober enkelte Dele af Lysbolgen flere Luftlag af forskjel- 
lig Tæthed og Temperatur, saa vil, som vi nys have seet, 
denne eensformige Intensitet i alle Dele af Bolgen BAC 
ikke længer linde Sted, folgelig ikke heller den constante 
Belysning i Punktet P, Stjernens Lys vil derfor sees 
hurtig at slukkes og tændes, eftersom de til P ankomne EIc- 
naentar - OscilSationcr enten ophæve eller forstærke hin an 
den. De Farver, som derved tillige optrædc, - forklares 
paa samme Maade som de farvede Bræmrne, der, naar 
man anvender hvidt Lys , omgive den opake Skjerms 
Skygge. 
For tilfulde at indsee Rigtigbeden af denne Forklaring 
af Stjernernes Funklen staaer nu alene tilbage at vise, 
hvorfor ikke Planeterne funkle, og hvorfor denne Funklen 
ophorer, naar Stjernerne Sietragtes igjennem Kikkerter. 
I den forgaaende Udvikling af Intcrferenstheorien er 
forudsat, at Lysbolgen udflod fra et eneste lysende Mid- 
delpunkt; ved Fixstjernerne kan man antage, at dette vir- 
kelig Ander Sted, thi deres Åfstand fra os er saa stor, at 
