Blennius gracilis. 
409 
noget Irind, men med fladtrykte Sider 5 fra Anus af bliver 
den alt mere og mere sannnenf rykket og 11 ad paa Siderne, 
saa at dens bageste Slalvdeel er næstcn aldeles klingcfor- 
met 9 med stor Diffcrents imcllem Hoide og Tykkelse,. 
Formedelst de fiade Sider er Gjennemsnidtsfiadcn foran paa 
Fisken næstcn firesidcf, længere bag femsidet. Lafcerallinien 
begynder ved Gjælleaabningens overste Punkt, lober i en 
svag Boining nedad, indtil den omtrent under Bygfinncns 
10de Straale bar naaet omtrent Midten af Fiskens lodrette 
Hoide, Lvorpaa den forlsætter sit Lob i lige Linie til Mid- 
ten af CaudalOnnens Basis» Bag Anus ligger den noget 
nærmere Bugen end Byggen, men omtrent 2 Tommer fra 
CaudalOnnens Bod, og indtil Enden folger den Sidens Mid- 
dellinie. Lalerallinicns Helning modiOceres noget i Be- 
gyndelscn af dens Lob paa de forskjellige Exemplarcr, 
eftersom disse vare mere eller mindre fyldige» Ben er 
indtrykt og glat, naar undtages at den, ligesom liele Krop- 
pen, er bedækket med fine Skjæl» Paa alle de Exemplarcr, 
jeg bar undersogt, baves paa Kroppens Overflade stærkt 
markerede Spor af de under Huden liggende Muskclstrata» 
Skjællene, som bedække Huden, sidde temmelig fast, de ere 
meget smaae, uregelmæssigt ovale, flade og blode; under 
Microscopet seer man, at de have conccntrishe Furer om 
Banden, samt at de, paa den ind i Huden siddende Kant, 
ere udtungede og foldede efter Længden» 
Hovedet er noget langstrakt og valscformigt, med en 
but Snude» Dets Længde gaaer omtrent 10 Gange i Fi- 
skens hele Længde indtil Enden af Caudalfinnen 5 foroven, 
især overOinene, er del mere sammentrykt, end forneden,* 
Kinderne ere temmelig lykke; Gjællelaaget opsvulmet. Ind- 
til lige over Orbitas bageste Band ligger fiovedets overste 
Flade i samme horizontale Linie som Byggcns Band, men, 
I. 4 Cc 2 
