422 
Peter S t u w i t z 
brosme, beilere at angaae denne Art, end Bl. gunellus. 
En ringe Forsbjel i Finnernes Straalcarital han neppe gjore 
en saadan Identitet mindre sandsynlig, da dette meget ofte 
varierer, og hvad Straalerne i Bugfinnerne i Særdelcshed 
angaaer, saa ligge disse saa tæt i hinanden, at det sande 
Anial nok kan oversees, saafremt man ikke med desto storre 
Omhyggeliglied undersoger dem. Fabricius har rigtig- 
nok optaget Stroms Tangbrosme ihlandt Synonymerne til 
sin BI. Eumpenus fra Gronland, og andre Forfattere have 
anseet den for identisk med den af Mohr i hans Islands 
Naturhistorie pag. 84, og sildigere afKrdyer i hans Natur- 
historiske Tidsskrift 1836 beskrevne Blennius fra Island 5 
men da Strtims Beskrivelse i og for sig selv ligesaa godt 
kan anvendes paa nærværende norske Art, som paa hine, 
saa har man i det Ulindste ligesaa megen Grund til at an- 
ta ge , at Strdm har havt denne for Oie, saa meget mere, 
som ingen af hine to Former hidindtil ere opdagede i 
Norge. Hr. Kroyer har ved sin Beskrivelse over Mohrs 
Blennius viist, at samme bor betragtes som forskjellig fra 
Fabricii BI. Lumpenus; ved at sammenligne den her be- 
skrevne med Beskrivelserne over hine, er dens Forskjel fra 
begge noksom ioinefaldende, hvorfor jeg ogsaa har troet 
at burde distingvere den ved et nyt Artsnavn, og foreslaaer 
Benævnelsen Blennius gracilis. Denne Blennius staaer vel 
nær den Cuvierske Slægt Clinus, dog da den ei ganske 
synes at svare til Charaktererne for samme, har jeg her 
indtil videre anfort den under det Iinnciske Slægtsnavn. 
Fig. 1 viser Blennius gracilis i naturlig Storrclse. a. 
Gadboret. Fig. 2 Hovedet af samme forstorret, viser Be- 
liggenheden af de Gne Næsebor over og nedenfor de storre, 
som ere forsynede med Hudror, samt Porernc paa Siderne 
af Hovedet, a. Poren i Pandens Middellinie. Fig. 3 Ho- 
