Beretning om en zoologisk Reise. 
57 
5. Spirorbis, Daud. 
50. S. nautiloides, Lamarck. Serpula spirorbis, Linné. O. 
Muller. Almindelig overalt ligetil Yadsøe paa Tang og 
Stene i Stranden. 
51. S. porrecta (Serpula), O. Muller. Samme Udbredning 
og ligesaa almindelig som den foregaaende. 
O O o o 
52. S. granulata (Serpula), O. Muller. Som de foregaaende. 
Fam. XV. Sipunculidæ. 
Slægt 1. Sipunculus, Linné. 
53. S. concharum (Phaseolosoma), Ørsted. S. capitatus, H. 
Rathke. S. Bernhardi & Johnstoni, Forbes. Meget 
almindelig overalt i tomme Snekker fra 10 — 100 Favne, 
ligetil Vadsoe. Flere Exempl. 
54. S. margaritaceus, Sars. Af denne Art fandt jeg et Ex- 
emplar i Lofoten og et Par i Vestfinmarken paa sandig 
Bund fra 30 — 60 Favne. Tentaklerne ere conisk til- 
spidsede, hvidgule, omtrent 50 i Tallet og sidde i 3 — 4 
Rader. Nærmest Mundranden sidder paa hver Side en 
temmelig lang Tentakel, der paa Spidsen er forsynet med 
et rundt orangerødt Pigmentpunkt (Øie?). Naar Dyret 
udstrækker Tentaklerne danne disse i Begyndelsen en 
Conus paa hvis SpiLse de to Pigmentflække ere iøine- 
faldende. 
55. S. eremita, Sars. Sjelden ved Tromsøe paa sandig Bund, 
30 — 40 Favnes Dyb. Jeg fandt to Exemplarer af hvilke 
det største er udstrakt 2.1 " langt. Dyrets Farve er 
graagrøn, og dets Legeme er næsten overalt besat med 
temmelig store, brunliggrønne Papiller, der sidde i ure~ 
gelmæssige Ringe og ere størst og tættest hvor Halsen 
tåger sin Begyndelse, imedens de ganske ophøre omtrent 
1" nedenfor Tentakelranden hvor Huden er saagodtsom 
