Et Strog af Rigsgrændsen. 6? 
Snemasser, tvinges nemlig her til j)aa en lang Strækning at 
tage nordlig Retning istedetfor at følge Terrænets naturlige 
Hældning mod Øst. Denne Vold betegner netop Grændsen 
mellem Gran it og Helleflint, og dannes af de udgaaende 
Hoveder af de fra Massivfjeldet faldende Skikter. Sydøst- 
ligt under Skardøren ere disse Skikter forandrede til en 
skifrig Blanding af Qvarts og et tilsyneladende talkagtigt 
Mineral med indvoxede Korn af Glasqvarts, 40° N. 5; nord- 
østligt nedenfor Doren derimod findes tildeels almindelig tæt 
Helleflint, 40- 50° N. 4£. Henimod Skardørsaaens Forening 
med Biskopaaen, rødlig og tæt Helleflint 30 — 40° 0. 6| ; 
nordøstligt under Nordre Skarsfjeld paa svensk Side 30° 
N. 4|, paa norsk 40° 0. 6. 
Strækningen mellem begge Granitfeldt paa dette Strøg 
bestaaer for en stor Deel af uskiktet og forandret Helleflint, 
der dog ved Neas og Ekornaaens Forening danner vertikale 
Parallelmasser, strygende i hor. lOf; ved den sydøstlige 
Rand af det mindre Granitfeldt derimod finder man atter 
normal Helleflint hvilende paa Graniten. Man kan her paa 
en længere Strækning forfølge Grændsen mellem begge Bjerg- 
arter; sydligst fandt jeg 40 Graders Fald mod Øst 6, læn- 
gere op mod Ekornaa 40° 0. 6J, og paa Aaens nordlige 
Side 10 — 30° N. 3§. Paa sidstnævnte Sted har Helleflinten 
i Dagen tildeels kun en Mægtlghed af 50 Skridt, og videre 
mod Nord synes den ganske at skjules af Sylenes Skifer- 
masser; først ved Søndre Fiskaa lykkedes det atter at gjen- 
finde den ubedækket. Den er her tyndskiktet og opfyldt 
med Korn af Glasqvarts; Faldet er i Syd for Fiskaaen 
20 — 30° N. 5f, og nordenfor samme 30° N. 4|. I Nord for 
begge Fiskaaer er Helleflinten for det meste af ganske nor- 
mal Beskaffenhed ; den strækker sig endnu langt mod Nord 
for Sylene. Paa Rigsgrændsen nordligt under Sylenes Fod 
5 * 
