(56 
J. C. Horbye. 
ere Skikterne deels horizontale, deels svagt faldende mod 
Øst 7; i Dalforet vestligt for Øvre Enbogen, 40° N. 3; ved 
Bust-Vola, 20° N. 2; ved Elven Rangla, S.V. for Sæteren 
Jerbækvold, 30° N. 2§. Derimod paa Rems-Klep, 40° S. 4£ ; 
mellem Rigsgrændsen og Soen Esand nordligt for Fiskaa, 
30° S. 4£ og 40° S. 5£; de vestlige Strækninger af Feldtet 
her have altsaa vestligt Skiktfald. Videre mod Syd paa 
Granitens Vestside, stadigt Fald mod Vest; saaledes en Fjer- 
ding i Syd for Fiskaaens Udlob, 30° V. 7f; videre mod 
Syd, 45° V. 6£. Skiktningen bliver sydligere mere utydelig 
i samme Grad, som Bjergarten gaaer over til den protogin- 
artede Form. Først henimod Neoien gjenfandt jeg tydelig 
Skiktning; Aflæsningerne fra dette Strøg falde mellem S. 4§ 
og l£ og gi ve Middeltallet 20° S. 2-J. 
Søndenfor Nea paa Granitens Vestside er Helleflinten 
for det meste tæt og uforandret. Lige overfor Neøien er 
Skiktningen ikke skarpt udpræget; Observationerne gave her 
det midlere Fald 20 — 45° N. l£; længere vestligt, 40° V. 11. 
Ved Nordre Rotaa, 30 — 40° V. 8£ ; i Øst for Graasia, 30° 
V. 7f ; nordøstligt ved Mosjøen, hvor Helleflinten nærmer 
sig Qvartsskifer, 40° V. 6£; ved Møsjødalsvold i Syd for 
Søen, fra 30° S. 5| til 20° V. 9. I sydøstlig Retning op 
fra Mosjøen til Vigelsjøen: 30° S. 3£, 20° S. 2f, omtrent 
midtveis mellem begge Søer næsten horizontale Skikter; 
nedimod Vigelsjøens nordlige Ende 30° S. 5. 
Vi ere saaledes komne tilbage til Vigelsjøen, hvorfra vi 
gik ud; der staaer kun igjen at anføre nogle lagttagelser 
fra det Indre af Skarsfjeklene her. — Paa Møsjøens østlige 
Side udmunder en ikke ubetydelig Elv, der kommer østen- 
fra; paa det Sted, hvor denne udtræder af de egentlige 
Skarsfjelde forat begive sig ud paa den aabne Strækning 
ved Mosjøen, finder man Granit at anstaae i dens Leie. 
