74 
J. C. Horbye. 
flinten, men af Graniten selv, og som Følge heraf vilde han 
da betragte begge de af mig adskilte Granitfeldt som dan- 
nende kun et eneste. Men til at bringes ud af denne Vild- 
farelse vil det imidlertid være tilstrækkeligt at foretage en 
Tour langs Nea ned til dens Forening med Ekornaaen; 
man seer her, hvorledes Bjergarten efterhaanden bliver flas- 
rig, idet Qvarts og Talk udskille sig fra hinanden, og naar 
man kommer Giændsen af det mindre Granitfeldt nærmere 
— hvor man netop maatte vente Bjergarten allermeest gra- 
nitisk, saafremt en Overgang til Granit fandt Sted — vil 
man med Forundring opdage, at den forhen tilsyneladende 
saa massive Bjergart ber fremstiller de tydeligste Skikter 
med skifrig Struktur (seigert og stadigt Strøg i hor. lOfj, 
og at saaledes en Adskillelse mellem begge Feldt er be- 
grundet, hvorvel det ikke er tvivlsomt, at de under den 
paaleiede Helleflint communicere med hinanden*). — Kun 
her i disse flasrige Skikter har Nea kunnet udgrave sig et 
dybt Leie, hvilket har været den umuligt i den massive 
Protogin; den flyder derfor her gjennem et meget trangt og 
dybt Svælg; sammentrængt til kun det Halve af sin forrige 
Bredde mellem de aldeles vertikale Parallelmasser forandrer 
den i Almindelighed saa rolige Flod her ganske sin Cha- 
rakter, og bruser vildt i sit utilgjængelige Leie. Dette 
Punkt, et kort Stykke i Syd for Ekornaa, er derlor i en 
dobbelt Henseende seeværdigt. — At den protoginartede Form 
af Helleflinten saaledes kan optræde skikt et og flasrig lige 
*) Det er muligt, at et lignende Forhold, seigre og flasrige Skik- 
ter nær Graniten, tinder Sted paa et Punkt foruden det anførte, 
nemlig nær søndenfor Passet mellem Glommens og Skardørs- 
aaens øverste Kilder; Snefondene tilstedede mig dog ikke at 
faae nogen ret tydelig Forestilling om Forholdene her paa 
Stedet. 
