86 
J. C. Horbye. 
Helleflinten paa clette Strøg enkelsteds er at see, saa er ial- 
fald dens Udbredelse i Dagen hoist ubetydelig. 
Forholdet mellem Skifer og Helleflint er nær Rigs- 
grændsen nordligt under Sylene ikke saa klart som ellers; 
idetmindste er Mellomledet, Qvartsskifer nemlig, ikke saa 
normalt udviklet som paa de andre Steder, hvor det kan 
iagttages. Paa og østenfor Rigsgrændsen her anstaaer en 
graa splintrig Helleflint, deels temmelig horizontal, deels 
hældende 20° mod Øst 7. Men paa de i Øst for Rigs- 
grændsen beliggende lave Høider indtræder pludseligt en 
Forandring i Bjergartens Beskaffenhed ; man har her ikke 
længer Helleflint alene, men en mægtig Svite af en eller faa 
Tommer tykke Baand af den reneste hvide Qvarts, ideligt 
vexlende med Helleflintbaand af samme Mægtighed. Snart 
o o 
have disse Parallelmasser en regelret og aldeles vertikal 
Stilling snart ere de brudte i Zikzak og bøiede i de for- 
skjelligste Retninger. De rene Qvartsbaand forandre dog 
snart deres Form; længere mod Sydøst fremstille de nemlig 
bøiede Leier af kort Udstrækning og tilsidst kun Nvrer og 
Kirtler i en glimmerriig Grundmasse, som længere hen, 
hvor de hvide Qvartskirtler tilsidst ganske forsvinde, frem- 
stiller en stærkt krystallinisk og grovskjællet Glimmerskifer ; 
skjønt dennes Skifrighed vel er noget bølget, vedligeholder 
den dog i det Store betragtet omtrent ti Graders Hældning 
mod Øst 8. Begge Yderled i denne Række, Helleflint og 
Glimmerskifer, have altsaa samme Position, men ere adskilte 
ved et mellemliggende Parti, hvis forvirrede Skiktforholde 
ophæve den regelrnæssige Lagenes Følgerække, som vi ere 
vante til at finde paa disse to Formationsleds Contakt. Det 
kan tilføies, at Granitfeldtet ligger temmelig langt fra dette 
Punkt, og at jeg paa den mellemliggende Strækning har 
