Et Strog af Rigsgrændsen. 
91 
snart af paaleiede Bjergarter; men det er dog troligt, at det 
netop er den, som atter kommer tilsyne i Finlierne. Ifølge 
Mag. f. Naturv. 2den Række , Bd. I 78 flg., optræder nem- 
Hg paa flere Steder i de nævnte Egne en rødlig Bjergart, 
der er bestemt som „Porphy r skifer, Hornsteens- og Helle- 
flintporphyr,“ og hvis mindre charakteristiske Former — 
maaskee saadanne som osrsaa findes nordligst og svdligst i 
Skarsfjeldenes Feldt — paa det citerede Sted beskrives som 
gneisagtige. Ifølge Beskrivelsen maa denne Bjergart utvivl- 
somt. være identisk med den skiktede og ofte porphyragtige 
Helleflint i Vigelen og Skarsfjeldene; den observeres i de 
oven nævnte Egne sommesteds paa Grændsen af krystalliniske 
Massiver, til Ex. ved Jævsjoens og Svaningens Granitfeldt, 
hvor den siges at danne „et Slags Skal“ om disse, netop 
paa samme Maade altsaa som i vore Feldt: endvidere, paa 
Helleflint en angives at hvile først Glimmerskifer og derpaa 
Ilornblendeskifer, denne dannende ligesom et „Tag u over 
hiin — nøiagtigt den samme Opskiktning som i Skarsfjel- 
dene: ogsaa Kalkstenen, indleiet i de nævnte Skiferes laveste 
Lag, gjenfinde vi, ja endog Øiegneis er observeret i disse 
Egne. — Kun Massi verne paa Strøget om Rigsgrændsen 
ved Finlierne ere forskjellige fra vore, forsaavidt de dannes 
af en granitisk Bjergart med Spoer af Parallelstruktur, skjønt 
uden Skiktning; men Analogien mellem selve Fjeldbygningen 
her og den i Vigelen og Skarsfjeldene bliver ikkedesmindre 
umiskj endelig. 
