c7 O 
her paa sine Steder bøiede i de mangfoldigste Former, og 
man finder i viid Omkreds ikke mange Steder med en større 
Skiktforvirring end f. Ex. mellem Skarstusjøen og Passet, 
der fører over til Kolkjøndalen; Skikterne ere her ikke blot 
krummede og brudte under skarpe Vinkler, men man seer 
dem endog fleerdobbeit sammenfoldede, ja ligesom indskudte 
mellem hverandre. Fig. 8 fremstiller et Skiktprofil, som jeg 
saa ved Siden af en Svite meget regelmæssige Skikter. — - 
Ved Halsjoelven saa jeg et blottet Profil som det Fig. 7 
fremstillede, hvor Skiktningén repræsenteres ved tynde qvarts- 
rige Leier, men hvor Skiferstrukturen aldeles ikke følger 
Skiktningén. 
Krystallinisk hvid Qvarts, den reneste man kan fin de, 
forekommer i den grønne Leersteen som Leier af indtil en 
halv Alens Mægtighed; sjeldnere danner Mineralet smaa 
Gange. Krystallinisk Kalk som smaa Gange findes; ved 
Skaardalssjøen fører en saadan Gang lidt Kobberkiis. For- 
uden sorte Glimmerskjæl , som vi gjenkjende fra Skarsfjel- 
denes Omgivelser, forekomme i Leerstenen meget smaa Ku- 
ber af Svovlkiis. 
I denne Bjergart findes Indleininger af graa Glimmer- 
og Leerskifer. Især forekommer en ikke ubetydelig Zone 
af disse Indleininger i den i Strømretningen udgravede Lee! 
i Nord for Fjærgen, Kolkjøndalen, hvis Bund overalt be- 
staaer af en mor graa Skifer, der fornemmelig i den øverste 
Deel af Dalen er fmskjællet og glindsende og som saadan 
kan kakles Glirnmerskifer , men som paa andre Steder er 
reen Leerskifer; paa den østlige Side af Vasdraget og ne- 
derst i Dalen kan Bjergarten fortjene Navn af Graavakke- 
skifer. Den hele lille Dal er saaledes beliggende paa en 
Zone af Leer- og Glirnmerskifer, indleiet i den grønne Leer- 
steen, som jeg selv har observeret paa Dalens Østside, Hi- 
