104 
J. C. Horbye. 
Ogsaa den for største Delen af Glimmerskifer bestaa- 
ende Deel af vort Feldt har for det meste nordøstligt Skikt- 
strøg med Fald mod Nordvest. I Vest for Søen Fjærgen 
og en halv Miil fra Hoveddalen fandt jeg 80° V. 8; i selve 
Hoveddalen omkring Hytten, 70° V. 7|; mellem Jelsaa og 
Kobberaa paa Tevlas nordlige Side, 45° V. 8f; langt i Vest 
for Jelsaa paa Randen af Hoveddalen, 30 — 50° V. 8J; vi- 
dere mod Syd paa Jelsaaens Vestside, 30 — 70° V. 9§ , og 
en halv Miilsvei nordenfor Jelsaa Hytte, 40° V. 7-f; ved 
Hytten 40° V. 6. Ved den sydligste af Jelsaaens Kilder, 
Hareaa, 10° 0. 10. De Glimmerskikter , der danne Lille 
Hammer-Klep, ere skaalformigt bøiede, saa at Faldet i Nord 
for Koppen er 40° 0 . 8| , sydligt ved samme derimod 40° 
V. 8f. En Fjerdingsvei nordenfor Blaakaa-Klep, 20° 0. 
lOf; ved Sanka,*) der falder i Esands vestlige Viig, 40° 
ø. 7f. 
Omkring Lillefjelds Grube, 80° V. 6g, paa det Øverste 
af Lillefjeld, sydvestligt for Gruben , 80 — 90° S. 4§; ved 
Elven Ledølja**) her, 80° S. 2|; paa den lange Ryg vest- 
ligt ved Ledølja, 90° N. og S. 2|. Det store thydalske 
Gabbrofeldts Optræden søndenfor spores allerede her, idet 
Fjeldgrunden for en stor Deel bestaaer alene af Grønsteens- 
leier med mellemliggende Sviter af stærke Fahlbaand, et 
Forhold, som er almindeligt rundt det hele Gabbrofeldt. 
Noget læn^ere ned ved Ledølja, ved den øverste Sæter i 
denne Dal, 70° S. 4§; ved Jelsaa Grube, 80° S. 5; søn- 
*) Tre Elve af dette Navn udspringe i Nærheden af hverandre, 
de to gaae til Esand, den trcdie til Ledølja. 
**) Elvens Navn er hverken „Ledolid“ eller ,,Ledolia“; den kom- 
mer fra Ledalen og Ledalsjøen, og „ Ledølja" er derfor i thy- 
dalsk Dialekt formeentligen den samme Form, som til Ex. i 
Yalders vilde være „Ledøla“. 
