Et Strog af Rigsgrændsen. 
kun meget faae Punkter op til Birkegrændsen, og den største 
Deel af Strækningen ligger endog betydeligt under samme. 
Først en Fjerdingsvei fra Skarsfjeldene stiger Terrænet til 
3000 Fod over Havet. Ganske nær de nævnte Fjelde lig- 
ger en mægtig Afleining af Skifere, der som en beskyttende 
Mur omgiver Skarsfjeldenss Granit mod Sydøst, og som i 
Ljusne-Støten naaer mere end 5000 Fod o. FL; men heraf 
falder paa norsk Side kun den 3600 Fod hoie Hafthor- Støt, 
en lav men tyk Konus, der som en fremskudt Forpost er 
adskilt saavel fra Ljusne-Støten som fra Skarsfjeldene ved 
dy be Dalgange. 
Skarsijeldenes Granit naaer omtrent ved Feldtets Midte 
sin største Høide, noget over 4800'; Hyd- og Vigelsjøerne 
i omtrent 2900 Fods Høide ere de laveste Punkter; blandt 
Passene („Dorene“) ligger kun det mellem Vigelsjø og 
Øvre Hydda saa lavt som 3000'; alle de øvrige ligge 3500' 
eller mere over Havet. Den videre mod Nord paa Rigs- 
grændsen beliggende Fjeldgruppe, Sylene, er adskilt fra 
Skarsfjeldene ved Neas dybe Dal, der ber efter en pludselig 
Vending mod Vest stiger ned til et Niveau af 2300'. Syle- 
nes eneste Ibis, Ekorndøren, ligger efter mine Maalinger 
3600' o. IL, medens deres Toppe skulle naae omtrent 5700 
n. Fod. — Vil man nu slaae alle disse Fjelde sammen og 
betragte dem undereet som „Grændsefjelde,“ maa det hele 
Høifjeldsstrøg paa tre Miles Udstrækning fra Hafthor-Støt 
til Sylenes nordlige Ende antages at have en Middelhoide, 
der ligger nærmere 4000 end 3000 Fod over Havet. Men 
en saadan Sammenstillen af disse Fjelde, fordi de tilfældig- 
viis alle ligge i eet Strøg og paa Rigsgrændsen, er dog 
hverken orographisk eller geognostisk rigtig; Skarsfjeldene 
danne i begge Henseender et særeget Feldt for sig, der ikke 
bør forenes med den nordenfor og østenfor beliggende 
