Et Strog af Rigsgrændsen. 
121 
selig en østlig Retning incltil Handtil i Jåmtland, hvor den 
hele Række ender med Snasa-Hogarne. Contrasten mellem 
disse golde Masser og Jåmtlands lavt beliggende grønne 
Sletter er i høi Grad paafaldende, og skjønt Snasa-Hogarne 
neppe overstige 4000', danne de dog et af de meest impo- 
nerende Partier i denne vilde Fjeldgruppe, fordi de umid- 
o 
delbart støde til Ansjøen og dennes jævne og dyrkede Om- 
givelser. 
Ni Maalinger af Neøiens absolute Høide give Middel- 
tallet 2323'. Disse Maalinger ere dog anstillede ved Slaat- 
teboden i den østligste 02 : altsaa øverste Deel af Sletten, 
hvortil kommer, at den maaskee lidt høiere beliggende Sø 
Esand ifølge en Maaling, refereret til en Observation ved 
Trondhjemsfjorden, kun ligger 2297' o. H., saa det er rime- 
ligt, at de nævnte Maalinger ved Neøien, der ere beregnede 
efter Observationer i Christiania, i dette Tilfælde have givet 
et noget for stort Tal. Jeg antager derfor, at den største 
Deel af Sletten ved Neøien ligger noget under 2300' o. H. 
— I denne Neadal er endvidere at indlemme den betydelige 
Sø Esand, der danner en uafbrudt Fortsættelse af Dalen mod 
Nord indtil Blaakaa-Klep, og det er kun de mellemliggende 
Broksjøhøgder med deres brede Basis, som hindre os i med 
fuld Føie at kunne sige, at Sletten ved Nea i sin fulde 
Bredde naaer op til Esand, og i Forening med denne og 
dens jævne Omgivelser danner en Flade med halvanden 
Qvadratmiils Areal. Mellem Blaakaa- og Rems-Klep fort- 
sætter Dalen med nogen Stigning endnu meget længere mod 
Nord langs Dybholma-Elv, ja lige til Randen af Meråker- 
dalen. Men dette Strøg bør dog neppe betragtes som den 
egentlige Hoveddal; den vide og jævne Fordybning, hvori 
Nea, Esna og Esand ere beliggende, bøier egentlig mod N.Ø. 
fra Esand. Dalbunden repræsenteres her atter af aabne og 
