128 
J. C. Horbye. 
Hydsjøen. Dette Basin har to naturlige Udgange, en øst- 
ligt og en vestligt om Stoten. Hydda Fdv har nu sit Ud- 
løb paa den vestlige Side, altsaa til Soen Hyllingen og Øvre 
Glommen; men det er muligt, at en Deel af Hydsjøens 
Vandmasse under en pludselig Snesmeltning i Skarsfjeldene 
maa tage Veien gjennem den dybe Kløft mellem Hafthor- 
Støt og Ljusne-Vola og saaledes maa gaae til Ljusna i 
Sverige. Hydsjøen ligger henved 2900 Fod over Havet. 
I Øst for Ljusne-Vola*) tager Neadalen sin Begyndelse. 
ITagtet dens øverste Deel ligger mere end 3000 Fod over 
Havet, tager den sig dog fleresteds ud som en stor Lav- 
landsslette i Forhold til de begrændsende Fjelde, da større 
Partier paa begge Sider af Elven dannes af jævnt Terræn. 
I videste Betydning maaler Dalen en god Miil i Bredde 
melllem Skars- og Helagsfj eldenes steile Masser. Men da 
Dalens østlige Begrændsning ikke er ganske parallel med 
*) Fjeldets svenske Navn er Ljusne-Støt, fordi det fra svensk Side 
betragtet har en langt skarpere og steilere Form end fra norsk. 
Det er nemlig vist, at begge Udtrvk, Vol og Støt, ikke kunne 
bruges iflæng, men betegne hver sin forskjellige Fjeldform (Nyt 
Magaz. for Naturv. VIII 418). Den Mening, at Udtrykket 
„Vol“ intet Hensyn har til Fjeldformen, men oprindeligt er 
eenstydigt med „ Varde 44 og brugtes om de Høider, hvor man 
i Ufredstid posterede Speidere, synes kun lidet rimelig og pas- 
ser tildeels ikke med saadanne Punkters Beliggenhed. Saa- 
ledes har man til Ex. østligt ved Fæmun en heel Deel større 
og mindre „Voler, “ og flere end paa noget andet Sted; men 
at man i den fjerne Oldtid, fra hvilken Udtrykket vei maa 
skrive sig, nogensinde ventede fiendtlig Indrykning over Fæmun, 
er vel neppe antageligt, og end mindre, at man udstillede Spei- 
dere paa alle disse Voler et halvt Snees Mile fra nærmeste Bygd 
og i et Terræn, hvor Skov og Ur nødvendigen maatte skjule 
enhver Bevægelse for Speidernes Blik. 
