134 
J. C. Hor bye. 
Fod, saa jeg ikke tvivler paa, at dette Træ i disse Egne 
kan naae over 2900' o. H. Men heri indtræder en pludselig 
Forandring med de mod Nord flydende Vande i Stuedalen. 
Paa en halvanden Miils Vei tinder man Grændsen for Bir- 
kens Udbredelse pludseligen sunken mellem tre og fire Hun- 
drede Fod; i Stuedal fandt jeg nemlig Birkegrændsen paa 
Graasia til to forskjellige Tider at ligge omtrent 2550' o. H., 
og selv i Læ af Sylene voxer dette Træ ikke høiere end 
2600'; ved Helag-Støterne findes Birken slet ikke i 2700 
Fods Høide. Ifølge umiddelbare Maalinger af denne Grændse 
selv saavelsom af andre Punkter i dens Nærhed maa jeg 
derfor antage, at paa Rigsgrændsen ved den 63de Bredde- 
grad trives Birken ikke høiere end 2600' o. H. — Tre Mile 
længere mod Nord, paa Glukens Nordvestside, naaer denne 
Grændse end ikke 2500'; en Maaling her, der gav 2451', 
maa ansees aldeles paalidelig som beregnet efter Barometer- 
standen ved den nærliggende Trondbjemsfjord. I Kolkjøn- 
dalen, et Par Mile nordligere, gav en Maaling af denne 
Grændse omtrent 2000 Fod, og i Skjækerfj eldene ved 64de 
Breddegrad fandt Hr. Schult Birkens Grændse ved 2109 
F. o. H. 
Maalingerne vise altsaa med Bestemthed en pludselig 
Synken af Birkens Væxtgrændse; medens ingen mærkelig 
Forskjel er at spore i Beliggenheden af Birkens Bælte paa 
Strækningen fra Hydsjøen mod Syd til Egnene om Fæmun, 
er det aldeles utvivlsomt, at dette Bælte fem Mile nordenfor 
Hydsjøen gjenfindes i et mindst 400 Fod lavere Niveau end ved 
og søndenfor denne Sø. Det sees let, at denne Synken af 
Væxtgrændsen ikke kan finde Sted i samme Forhold videre 
mod Nord; den maa være lokal og betinget af særegne For- 
holde. Forsaavidt som det fornemmeligen er Nordenveiret, 
der er Plantelivet ugunstigt, har Phænomenet for en Deel 
