Om Tellemarkens Geologie. 
139 
Kart besfge Formationer fra hinanden. Heldigviis er imid- 
lertid dette ikke ganske overeensstemmende med Naturen: 
— Som man af medfølgende Oversigtskart vil see, staae 
de tellemarkske Skifere umiddelbart i Forbindelse med Sy- 
eniten paa Østsiden af Sauerelven og Hitterdalsvand. Her- 
ved faaer man allerede en Grændse for Alderen opad; Sy- 
eniten hviler nemlig paa Skiferne, der saaledes blive ældre 
end denne. Skiferne staae derimod i directe Berørelse med 
de siluriske Lag. Da det imidlertid viser sis:, at det Be- 
greb, man har knyttet til Urformationen (Gæas Graa) gan- 
ske raaa oploses, idet „Gneisen,“ der i det mindste i de 
her omhandlede Egne er Gneisgranit og Granit, som en 
aabenbart eruptiv Bjergart maa blive at udsondre fra de 
sedimentære Formationers Række, medens „Glimmerskiferen, 
Leerskiferen og HornblendeskifereiP maae blive at grup- 
pere sammen med den saakaldte anden Svites Bjergarter; 
faae vi i Gneis-Graniten et nyt Led, ved Hjælp af hvilket 
Forholdet inellem Silurformationen og hine Skifere kan be- 
stemmes. Granitgneisen den Basis, hvorpaa de siluriske 
Skifere hvile, indeslutter Brudstykker af de tellemarkske 
Skifere og staar saaledes i Alder mellem disse to Skifer- 
formationer. Den indtager den Plads, hvori den anden Svite 
var opført, og den anden Svite bliver selv den ældste hidtil 
iagttagne Formation. — Hvorvidt der endnu skulde existere 
nogen virkelig Urgneis, maa ansees tvivlsomt, men maa 
indtil Videre henstaae uafgjort. Det 'Følgende og de ved- 
lagte Profiler godtgjøre det Anførte. 
For Oversigtens Skyld meddeles her den fuldstændige 
Aldersrække: 
1. Syenit med den sig dertil sluttende Granit, Rhom- 
beporphyr og Augitporphyr. 
2. Den devoniske Formation. 
