155 
Om Tellemarkens Geologie. 
træde Qvartsbjergarterne ganske tilbage, og de saakaldte 
„Grønstene“ ere ganske overveiende. Under dette Navn har 
man sammenfattet flere forskjellige Ting, som det visselig 
er forbundet med store Vanskeligheder at adskille. Vi bc- 
mærkede for, at visse Hornblendeskifere (Hornblende og 
Qvarts) i Profilet mellem Skrimfj eldet og Lidfjeld i Midten 
vare kornige, medens Parallelstructuren ved Siderne var 
ganske tydelig vedligeholdt. Disse vare alle af mindre 
Mægtighed og deres sedimentære Oprindelse umiskj endelig. 
Lignende Iagttagelser kan gjøres ved flere af Grønste- 
neen.“ 
I Skafse strækker sig ligefra Gausbovand over Thors- 
thveit til Bunden af Bandagsvand en „Grønsteen“ som et 
Lag i Glimmerskiferen. Mægtigheden er meget stor, maa- 
skee 1000 Fod. I Lagfølgen til begge Sider ligge lidet 
mægtige Lag af tydelig Hornblendeskifer. Mod det Hæn- 
gende og Liggende er denne „Grønsteen“ en fuldkommen 
Hornblendeskifer, hvori der foruden Hornblende ogsaa er 
Feldspath forhaanden; i Midten i et mægtigt Belte er der 
imidlertid næsten ikke Parallelstructur at erkjende; Bjerg- 
arten er næsten massiv. Man maa virkelig paa enkelte Ste- 
der kalde den en „Grønsteen,“ paa andre maaskee Horn- 
blendegneis. I dette Tilfælde kunne vi imidlertid ikke tvivle 
r? 
om, at det hele Lag har været Hornblendeskifer. Vi skulle 
betragte flere Exempler: — Vardefjeld i Nissedal bestaaer 
af lignende Hornblendebjergarter; bestiger man det fra Nord- 
bo, bemærker man først tydelige Skifere med svagt sydligt 
Fald og af forskjellig Beskaffenhed, høiere opad reen Horn- 
blendeskifer med Feldspath og paa Toppen af Fjeldet samt 
i det Plateau, der strækker sig mod Syd henimod den Tver- 
dal, hvori Nissedals Kirke er beliggende, en kornig Blan- 
ding af Feldspath og Hornblende, hvori Hornblende i Re- 
