160 
Tellef Dahll. 
Spor af Bøininger eller Forskydninger. Tre og tyve Fald- 
vinkler ere observerede paa ligesaa mange med Omhygge- 
lighed udsogte Steder. Ved Hjælp af disse og de paa den 
geographiske Opmaalings Karter maalte Horizontalafstande, 
finder man Mægtigheden 30,700 Fod. Denne Bestemmelse 
er os kun afVigtighed som en Minimumsgrændse. Vi have 
nemlig i dette Profil ingen af de største Qvartsmasser, der 
forekomme nordligere i Tellemarken, — heller ikke de talk- 
holdige Skifere eller hine mægtige omvandlede Hornblen- 
deskifere i de vestlige Districter. — Naar disse komme 
til bliver saaledes Mægtigheden ganske vidst over 1 norsk 
Miil. 
Den foran opstillede Aldersrække vil man af det An- 
førte finde berettiget. Gneisgranitens Indhold af større og 
mindre Brndstykker er alene fuldkommen afgj ørende med 
Hensyn ikke blot til dens Oprindelse, men ogsaa til Bestem- 
melse af Tidspunctet, hvori den frembrød; Forholdet mellein 
de folierede og de kornige Partier, Skifernes Stilling og de 
øvrige Iagttagelser ved Grændserne bekræfte de vundne Re- 
sultater. Skiferne ere de ældste Dannelser, vi kjende, og 
Gneisgraniten den yngre Bærer af Silurformationen. Uagtet 
Skifernes store Mægtighed gjør det lidet sandsynligt, at vi 
nogensinde ville komme til nøiere Kundskab om den Basis, 
hvorpaa de hvile, kunne vi dog ikke anbefale Benævnelsen 
Urformation, der lettelig foranlediger Misforstaaelser. Paa 
Profilerne ere Skiferne betegnede som „forsiluriske maa- 
skee kan det i Fremtiden blive muligt at opstille Under- 
afdelinger. 
Om Kobberertserne. 
Allerede i Begyndelsen af det 16de Aarhundrede brød 
man Kobberertser i Tellemarken. I det forløbne lange Tids- 
