172 
Tellef Dahll. 
have Hovedmassens Bestanddele i grovere Korn. Mod Syd, 
Øst og Nord bedækker den de siluriske Skifere og har især 
paa Sydsiden sammenstuvet dem. Denne Granit, der un- 
dertiden har stor Lighed med den ældste Granit og Gneis- 
granit er saaledes frembrudt efterat den siluriske Leerskifer 
var afsat. Bestemmelse af Alder opad mangler og kan 
neppe faaes. 
Som af Kartet og Profilet vil sees danner denne Gra- 
nit i Hallingskarven et stort Plateau. Det har en Middel- 
høide af 6000 Fod over Havet, men har dog nogle fra flere 
Sider indtrængende Skar eller dybe Tverdale, hvori der 
ligger evig Snee og lis, 
Hvad der i disse Egne ligger i en større Høide over 
Havet end 4000 Fod er saaledes enten sedimentære siluriske 
Lag eller yngre eruptive Dannelser. Dette i Forbindelse med i 
den allerede kjendte store Udbredelse af disse Klippemas- 
ser i Midten af Landet berettiger til den Slutning, at denne 
Deel af Landet og med den i det mindste alle lavere Di- 
stricter, hvilket er den største Deel af det sydlige Norge, i 
Begyndelsen af den siluriske Tid laa under Vand. 
Man maa saaledes antage, at siluriske Strata, der nu 
kun forefindes i forholdsviis mindre betydelige Strimler om- 
kring de store Syenit- og Granitdistricter, O} -Endelig have 
været afsatte over den største Deel af det nuværende faste 
Land, og det er netop Massiverne, som ved sine meta- , 
morphoserende Virkninger have beskyttet de tiloversblevne 
Pester af Silurformationen for Destruction. 
