Om Kongsbergs Ertsdistrikt. 
185 
Af Bergarterne i Kongsbergegnen kan man udhæve 
som typiske Arter følgende: 
Qvartsskifer — f. Ex. paa Strøget mellem Broen 
over Kobberbergelven (ret ud for Vitriolværket) og Helge- 
yandets Gruber samt Johnsknuden. De ere oftest smudsig- 
farvede, tætte, stribede. 
Glim mer skifer, enten meget qvartsrig som de rene- 
ste Typer i Thellemarkeu og Modum, f. Ex. paa et Strøg 
ved Veien til Gottes Hiilfe et Stykke forbi „Kronerne;“ 
eller ren Glimmerskifer med Granat f. Ex. paa Høiderne i 
Nord for Gottes Hiilfe. Ved Sølvværkets Kiisgrube sydligt 
i Distriktet indeholder Glimmerskiferen Staurolith og Gahnit. 
Graa Gneis, det vil sige Glimmerskifer med hvid 
Feldspath og ofte med Granat, en altid tydeligt stribet og 
lagdelt Bergart af graa Hovedfarve, Glimmeren gjerne mørk, 
Feldspath altid hvid (med Tvillingstribning), ellers vanske- 
lig at bestemme og adskille fra Qvartsen. Den ved den 
rene Glimmerskifer udmærkede Tyndskifrighed mangler. 
Exempler ere Strøget mellem Underbergs og Overbergs 
Fahlbaand lige fra Kobberbergelven til Johndalen og et 
Stykke videre mod N., samt paa Østsiden af Lougen i Strø- 
get mellem Dokke Vand og Langevands Dam og videre 
sydover. Dette er overhovedet den mest udbredte Bergart 
i Kongsbergegnen. 
Den graa Gneis er sikkert ikke andet end en oprindelig 
blandet Skifer, som helt igjennem er blevet udviklet kry- 
stallinsk, hvori nemlig neppe Baserne ere komne til ved 
Forandringen, men vare oprindelig i Blandingen. Ren Kisel- 
bergart var det ikke, den var da blevet til krystallinsk 
grovkornig Q vart sit; Ler jord og Alkali vare kun saavidt 
tilstede, at Materialet til Feldspath var givet. Men ganske 
paa samme Maade som Qvartsiter vexle med Hornblende- 
