186 Theodor Kje r ul f og Telle f Da hil. 
skifer i Modum, i Hallingdal, i Thellemarken, vexler ogsaa 
den graa Gneis (de forandrede blandede Qvartsbergarter) 
med Lag af Hornblendeskifer i Kongsbergegnen. 
Hornblendeskifer, som oftest med Granater, der 
kunne naa en betydelig Størelse. Til en ren ægte Horn- 
blendeskifer horer egentlig blot Hornblende og Qvarts. 
Brune Glimmerskjæl pleie derhos ofte at være tilstede. Det 
er en tydelig stribet og lagdelt Bergart, mørkgrøn af Hoved- 
farve. Denne rene Hornblendeskifer forekommer til Ex. 
som enkelte Lag i lange Strøg mellein de graa Gneislag 
paa Overberget samt i de østlige Partier af Holtefjeld. 
Naar ogsaa hvid Feldspath (med Tvillingstribning) tydelig 
er at se, er Bergarten = Hornblendegneis. Feldspathge- 
halten har da den samme Virkning som ovenfor nævnt ved 
Glimmerskiferen ; den udmærkede Skifrighed mangler. Struk- 
turen kan endog blive næsten kornig. Den bliver da for 
en Del Keilhau’s granitoidiske Amphibolit. 
Alle disse Bergarter vexle i tydelige Lag. 
Under Paavirkningen af de to store erkjendte Erup- 
tioner, nemlig Gneisgranitens og Gabbroens, fremtræder 
disse Skiferes Metamorphose i Kongsbergegnen langt stær- 
kere end i Thellemarken. 
Forandringen bestaar nemlig her ikke alene i en større 
Krystallinitet (graa Gneis optræder neppe i saa store Stræk- 
ninger i Thellemarken), men ogsaa i en Sammenstuvning 
af disse Lag, der efter sin oprindelige Natur besad forskjel- 
lig Consistents, i den Grad, at løsrevne Partier af den ene 
Bergart sees indesluttede i den anden — f. Ex. paa Veien 
fra Dronningkollen omkring Limbo, og i et Strøg ved Krudt- 
møllen. 
Et fuldkomment Sidestykke til disse Sammenstuvninger 
i de vanskeligere Bergarter i Kongsbergegnen haves til Ex. 
