Om Kongsbergs Ertsdistrikt. 
189 
dring henimod Grændsen mod Hornblendeskifer, ligeledes en 
Forandring mod den graa Gneis. 
Overfladens Beskaffenhed er ofte yderst karakteristisk. 
Den er skrubbet, idet Labradoren udvitrer, og efterlader 
smaa Hulheder. Ofte er den brunlig paa Overfladen. Mas- 
sen er haard og compakt, tilbyder sjelden skarpe Kanter 
for Hammerslaget. 
Gabbroen høiner sig ofte til isolerede Kupper, for 
Ex. Dronningkollen. Paa disse Gabbrokupper synes Lov- 
skov at trives fortræffeligt, ligesorn det ogsaa er paafal- 
dende, hvor ofte Furuskoven moder strax paa Gneisgrani- 
tens Linie. 
I Johndalen staar paa hver Side en iøinefaldende Gab- 
brokuppe ligesom to svære Stolper ved en Port. Den ene 
er Johndalskollen (se Profilet gjennem Johndalen). Med 
dem aabnes Kongsbergdistriktet., naar man kommer fra 
Gneisgramten. 
Den nellikebrune Varietet af Hornblende som først er 
blevet opført fra Kongsberg (Kjernerud Våndet) under 
Navn af Antophyllit, horer til Gabbroen. 
Udbredelsen af disse Bergarter sees af Kartet. 
Skiferne udbrede sig over den største Del af Terrænet, 
deres Sammenhæng med Thellemarkens og Snarums er før 
omtalt. De staa, som man allerede længe har vidst, i Al- 
mindelighed steilt. Paa Vestsiden læne de sig med østligt 
Fald op til Gneisgraniten. Paa Østsiden af Lougen, lige- 
som ogsaa under Dronningkollen, bemærkes svage Fald lige 
ned til 15° og til forskjellige Sider. Ved Chausseen til 
Kongsberg sees flere Vridninger og Kast, hvoraf man strax 
kan slutte til en paa lignende Maade bøiet og sammenpres- 
set Formation, som den, man har saa tydeligt i Christiania- 
egnens Profiler. 
