Om Kongsbergs Ertsdistrikt. 
191 
aaspladsene paa den venstre Side af Elven Gneisgranit, 
der med svagt heldende Flade sænker sig ind under Alun- 
skiferen. 
Dog ligger den i Christianiaegnen mellem Alunskifer 
saa hyppigt optrædende Oligoklasporphyr, men her 
mindre karakteristisk, imellem begge. 
Over Alunskifer og Kalksten kommer igjen Lerskifer. 
Mell em begge stikker en mægtig, leieformig, mørkfarvet 
og kornig Masse frem, der neppe er Andet end en Modi- 
fikation af den ellers i Siluregnen saa tydelige Augit- 
p o r p h y r. 
Efter fremdeles at have passeret Kalklag, der ved 
Skrimsfjeldets Nærhed , er forvandlet til Marmor, derpaa 
Lerskifer, Kalksandstenen (Etage'5) og atter Lerskifer, 
Altsammen ligeformig over hinanden og med sydligt Fald, 
støder man ved Rønsæter paa Syeniten i Skrim, der i en 
Linie fra Ekerns nordlige Ende og til Narefjeld i Saude- 
herred ganske afskjær det egentlige Konsbergdistrikt paa 
denne Kant, og der, som ovenfor nævnt, er af langt yngre 
Alder end Gneisgraniten. 
Syenitens Nærhed her gjør sig gjældende, foruden ved 
Marmorlagene og de sædvanlige Forandringer i de siluriske 
Lag, ogsaa ved Optræden af Chiastolith i Alunskiferen i 
det fortsatte Strøg mod N. O., nemlig ved Lougen ligefor 
Kj ørstad. 
Endelig er paa Kartet de større Sandafleiningor i Da- 
lene anlagte. 
Tilsidst kunde ogsaa anføres, at foruden alle nævnte 
Bergarter er der bemærket flere i mindre betydelige Gange. 
Nogle af disse ligne som ovenfor berørt Grønsten. En an- 
den af disse er kun tæt eller finkornig Gabbro af lidt frem- 
medartet Udseende, i nogle Gange, som stryge tværs over 
