198 Theodor Kjerulf og- Tellef Dahll. 
gelse til, før man her fra det vundne Standpunkt kan paa- 
nyt med Kraft behandle de store praktisk yigtige Spørgs- 
maal om Gangenes Optræden, deres Betydning og Ædelhed, 
deres Forhold til Kiisimprægnationen, deres forskjellige Fyld- 
ning o. s. v. 
Vi tro dog, at den Udsigt over Kongsbergegnens al- 
mindelige geologiske Forholde, hvilken vi her ved Siden af 
Kartet have leveret, er saa meget afvigende fra den ældre 
Opfatning, og indeholder saa meget virkelig nyt og væsent- 
ligt Materiale, at den kan danne et andet Gru nd lag for 
den videre gaaende Undersøgelse om Gangene. 
Gangenes Bredde og Udstrækning er for ringe Stør- 
relser, til at man kan angive dem for sig paa et Kart i 
Maalestok som det foreliggende. Desuden mangler om Gan- 
genes fortsatte Strøg i Dagen den fornødne Underretning. 
Et detailleret Gangkart selv over en mindre Strækning i 
■X 
den mest gangrige Del vilde, hvor møisommeligt end dets 
Optagelse skulde synes, sikkert lede til Resultater. 
Gruber og Skjærp, som i Regelen ere antegnede i Kar- 
tet og som fast alle ere anlagte paa Gange, vise ved sin 
Beliggenbed, hvor Gange optræde. 
Det er noksom bekjendt, bvad ogsaa det ældre Kart 
viser, at alle Gruber ere anlagte paa Fahlbaand. Hvad 
der ovenfor er sagt om Fahlbaandenes Forhold til Gabbro- 
en gjælder altsaa ogsaa om Grubernes og dermed ogsaa 
om Sølvforekomstens Relation til Gabbroens Frembrud. 
Her gjælder det at faststille Gangenes Alder i Forhold 
til Kiisimprægnationen, det vil sige, til de før nævnte 3 
Slags Fahlbaand. Gangene gjennemsætte tydeligt alle 3 
Slags. Det er ikke sjeldent i Gangmassen at linde mindre 
Brudstykker af Sidestenen, allerede imprægnerede med Kiis 
— ganske paa samme Maade som Imprægnationen viser sig 
