Beretning om en i 1859 foretagen zoologisk Reise. 249 
Gjeller, hvilke kun ere lidet mindre end første Par egent- 
lige Gjeller. Efter dette Forhold, som ogsaa ganske lige- 
dant, efter mine Undersøgelser, finder Sted hos C. spinosus, 
skulde begge disse Atter, ifølge de af K røy er (Naturh. 
Tidsskr. 1842, 4 B. p. 268) opstillede Characterer, henføres 
til Slægten Sabinea Owen; men herimod strider det igjen, 
at andet Fodpar er forsynet med Saxe (chelæ), som aldeles 
mangle hos denne Slægt (S. septemearinata), idet sidste 
Led her er simpelt og ender stumpt afrundet. Enten maae 
derfor disse 2 Arter danne en ny Slægt midt imellem Sa- 
binea og Crangon, hvilken sidste kun har 5 Par Gjeller 
og tillige mangler den rudimentære Gjelle paa andet Par 
Maxillarfødder, eller ogsaa tilligemed Sabinea septemearinata 
igjen forenes med Crangon til en eneste Slægt, hvis Cha- 
racterer da maatte udvides endeel for ogsaa at kunne om- 
fatte hine Arter. 
Foreløbig meddeles her en Diagnose af den nye Art: 
Crangon norvegieus. 
Carinæ in cephalothorace qvinqve longitudinales, parum 
elevatæ, media et laterales superiores distinetiores, laterales 
inferiores brevissiinæ evanidæ; in carina media adsunt aculei 
tres, in laterali superiore utrinqve duo, in laterali inferiore 
unicus. Segmenta qvinqve abdominis anteriora lævia, duo 
ultima dorso canaliculata. Antennæ interiores longitudinem 
cephalothoracis ferme æqvantes ; pedunculus in utroqve sexu 
flagellis brevior, flagellum exterius apud marem interiore cras- 
sius, apudferninain tenuius. Appendix antennarurn exteriorum 
foliiformis pedunculo(qvarta ferme parte)longior. Pedes inaxil- 
lares tertii paris longiusculi (longe ante appendicem antennarurn 
exteriorum foliiformem porrecti), hirsutissimi , articulo se- 
eundoduos ultimos longitudine ferme æqvante. Priinum pedum 
par qvartam longitudinis animalis partem superans, validum, 
