268 
M. Sars. 
ved deres Freqvents meget til at gi ve den glaciale Fauna 
en decideret arctisk Characteer. 
Trophon clathralus (Murex) Linn., var. major Lovén , 
som af americanske Zoologer, maaskee med Rette, opføres 
som en egen Art under Navnet T. scalariformis (Fusus) 
Gould, Stimpson, er en arctisk, ved Spitsbergen, Grønland 
og Nordamericas Østkyst levende Form, som ved Norges 
Kyst ikke forekommer søndenfor Finmarken, hvor den findes 
i Laminaria- og Horncorallernes Bælte. Da den saaledes 
ikke er en littoral Art, kan det ikke forundre os, at den er 
mindre hyppig i vore Skjælbanker, hvor jeg dog næsten 
overalt har forefundet den (ved Skullerud samlede jeg saa- 
ledes 12, i Sandbøl-Skjældalen 4 Exemplarer) og det af 
indtil 40 mm Længde eller endnu noget større end Lovén 
angiver den ved Spitsbergen levende (32 mm ) og betydeligt 
større end de Exemplarer (som kun ere 12 — 15 mm lange), 
jeg har fundet ved Finmarken. 
Endelig, da det især er Mængden af Individer af visse 
Arter, som giver en Fauna dens Physiognomie, saa er det 
ogsaa de i et saa overveiende Individ-Antal i vore ældre 
Skjælbanker forekommende My a trancata Linn., Saxicava 
pholadis (Mytilus) Linn. og Pecten islandicus Miill. (hvilke 
sikkert udgjøre 50 — 80 pC. af den hele Masse), som tyde- 
ligst viser den glaciale Faunas arctiske Characteer. Alle 
disse 3 Arter ere nemlig væsentlig arctiske, skjøndt de ogsaa 
endnu forefindes levende ved vore sydlige Kyster, men i 
langt mindre Mængde og af ringere Størrelse. Hertil kom- 
mer endnu, at de 2 første i fossil Tilstand meget hyppig 
vise en afvigende Beskaffenhed i deres langt tykkere Skal, 
Mya truncata ogsaa i dens kortere og stærkere afskaarne 
Bagside (= varietas Udevallensis Forbes), som først gjen- 
