306 
Om Jernerlsernes Forekomst. 
sede Vending af hele Lagsystemet. Dernæst er det øiensy^r 
ligt, at Granatfelsen holder sig jevnere og over længere 
Strog i Hornblendeskifere end i Qvartsiten, som om den 
fremmede Masse i den sidste Bergart havde mødt større 
Modstand. Hvor den sætter op mellem Qvartsitlagene, inde- 
slutter Granatfelsen enten disse uangrebne, saaledes som 
sees paa Profilstykket strax S. for Langsev Stoll, eller hvor 
den virkelig sprenger sig Vei ind i selve Qvartsen, splittes 
Gangstenen og udgrener sig fingerformigt, saaledes som man 
flere Steder kan iagttage paa nøgne Klipper lige ved og 
omkring Langsev Grube, et Forhold, som er gjengivet paa 
den lille Tegning (vide „Ved Langsev Grube“). 
I Fortsættelsen af Profilet fra Langsev mod Nord sees 
ved Langsev- Våndet Gangstenen opsætte (vide Profilet for- 
bi Langsev Stoll) i en liden udsprengt Klippevæg. Den er 
her ved mellemkommende Bergart deelt i 2 Strenge og be- 
staar af bruun Granat, Epidot, Kokkolith, lidt Skapolith og 
midtefter Leiestedet sidder hvid Qvarts og rødlig Kalkspath 
i nyreformige Rum, i hvilke Epidotkrystallers Spidser fra 
begge Sider stikke ind. 
Grændsen mellem Granatfelsen og Bergarten er overalt 
skarp og paa den ene Side ganske uregelmæssig. 
Grændsen for Granatfelsen er overhovedet skarp og 
tydelig. Det er kun Bedækninger i Overdåden som gjør, 
at man undertiden er usikker. Overalt, hvor Fjeldet er til- 
strækkelig blottet, veed man paa ethvert Punkt, hvor man 
har Granatfelsen og hvor Bergarten. Af successiv Over- 
gang eller Blanding mellem begge veed vi aldeles ingen 
Exempler at nævne. 
Ved Thorbjornsbo er det fornemmelig mørkebruun Gra- 
nat med Augit, som danner Gangstenen. Den brune Gra- 
nat er i enkelte Partier ganske reen; ogsaa Augiten ligger 
