Ved Arendal. 
307 
ofte for sig. Gangstenens rumlige Forhold, som ved de 
hidtil nærmere omtalte Gruber dog altid i det Store har 
mindet om Lagformen, er her ved Thorbjørnsbo ganske be- 
stemt andre. Som man seer ar Kartet, danner Leiestedets 
vestlige Masse en Kuppe, som Skiferne med Qvartslagene 
kuppeformig omhylle. Massen selv er her ikke overalt in- 
denfor den betegnede Udbredelse reen Granatfels, men inde- 
slutter forskjellige store og smaa Stykker af Bergarten, ofte 
snoede og krusede paa mangfoldig Maade, samt gjennem- 
trængte af Gangstenens Masse. 
V 7 idere, medens denne Kuppe ligger paa den søndre 
Side af et af de Skridt for Skridt forfulgte og paa Kartet 
indtegnede mægtige Qvartslag, ligger en mindre lignende 
Kuppe i Øst paa nordre Side af samme, og man seer, at 
Qvartslaget gjennemskjærer Granatlelsen skraat efter dens 
hele Længde. Her er saaledes i det Store Exempel ved 
den ene Ende paa Lag, som Granatfelsen har trængt tilside 
i den bueformige Omslutning, ved den anden Ende paa 
Lag, som den har indesluttet uangrebne. Granatfelsen selv 
forholder sig med sine uformelige Udvidelser og Sammen- 
bøininger og ved sin synlige mekaniske Vold ingenlunde 
som Led af den oprindelige Lagbygning, men som fremmed 
Masse. 
Ved Solberg Grube bestaar Gangstenen af kornig Gra- 
nat med forskjellige Farver, Kokkolith og Kalkspath. For- 
men af Leiestedets Masse er en fuldstændig Kuppel, hvor- 
om Skiferne sno sig. 
Den største af Solberg Gruber, Grevinde Wedels, er 
paa forskjelligt Dyb gjentagende overskaaret af Granitgange. 
Som bekjendt, bestaa Malmene fra disse GrubersFeldt 
af en Blanding af Magnet jernsteen med Granat, Augit, 
Kalkspath o: med Gangstenens Mineraler. Det er saaledes 
2 0 * 
