308 
Om Jernertsernes Forekomst. 
de Partier af Gangstenen, hvori Magnetjern er jevnt fordeelt 
og i større Mængde tilstede, som ere Gjenstand for Afbyg- 
ning. 
Malmene fra disse Gruber adskille sig derfor særdeles 
lidet fra hinanden. Deres Eiendommelighed ligger kun i 
Tilstedeværelsen af et eller andet af Gangstenens Mineraler 
i større relativ Mængde. I det ene Tilfælde kan Kalkspath 
overveie, i det andet bruun Granat (Kolophonit), i det tre- 
die grøn kornig Augit (Kokkolith) o. s. v. 
Malmene ere ved denne Blanding af Erts og Mineraler 
i Almindelighed kornige eller, som ved Thorbjørnsbo , kor- 
nig-stribede, idet en Række af Magnetjernkorn afvexler med 
en Række af Granatkorn o. s. v. (vide Scheerer Nyt Mag. 
f. Naturvidensk. Bd. IV Pag. 143). 
De benyttes, naar de indeholde 30 — 40 pCt. metallisk 
Jern, og regnes til Landets ypperste Jernertser. 
Af dette oven angivne Forhold mellem Erts og Gangsteen 
følger, atGrændserne for Malmen inden selveGang- 
s ten en nødvendigviis maa blive noget svævende og uvisse. 
Kun her kunde man tale om en Overgang mellem det egent- 
lige Ertsleiested, det vil sige det malmførende Parti, og Om- 
givelsen, det er den fattigere Gangsteen. 
Om Formen af de ertsrigere, altsaa nyttige Partier i 
Gangstenen foreligge nogle Observationer fra Dagaabnin- 
gerne og enkelte Grubekarter. En Mængde ertsførende 
Partier sees at være gaaede ud i et ringe Dyb; andre snevre 
sig stadigt ind, saaledes Grevinde Wedels Grube. Barbo 
Grubes Ertsmasse er i Dybet ophørt. I den vestre Deel 
af Thorbjørnsbos Feldt har man ikke kunnet forfølge Erts 
paa Dybet, medens den i den østre Deel hidtil fremdeles 
anstaar. 
Ertsens Afhængighed af Gangstenen gjør paa den ene 
