330 
Om Jernertsernes Forekomst. 
gang, der opsætter i Hornblendeskifer, hvilke paa Grænd- 
sen mod Gabbroen ere forandrede til tæt, fast Hornblende- 
steen, der ganske ligner Kaasefjelds og den fra deu store 
Grubelinies nordre Omgivelse paa Langø. 
Ved Pladsen Egebraaten, lidt sydligere, ved Foden af 
Gomoknuden er der en ubetydelig Grube paa Jernglands. 
Denne danner her Striber i en af Carbonatgangene. Man 
bemærker her derhos Rutil og Epidot. 
Endelig ligger der ogsaa i Øst for Kjørebund paa Langø 
et Skjærp paa Jernerts i Carbonatgang. 
Naar man sammenfatter Langøs og Gomøs her be- 
skrevne og paa Kartet anlagte Jernforekomster, er det 
unegteligt, at de allerfleste tydeligen kunne paavises at være 
knyttede til Carbonatgangen. I det hele store Ertsdrag 
ligger den nøieste Sammenhæng mellem Jernertsen og Car- 
bonatgangen tilskue. Flere af de nævnte mindre Skjærp- 
ninger ligge lige i eller ved samme Gange. Kaasefjelds 
Forekomst slutter sig dertil ved sine Mineraler. Hvad Høi- 
myraasens Gruber angaar, hvor anstaaende Carbonat ikke 
er seet, da sættter ogsaa her i et dybere Niveau Carbonat- 
gange ind fra Langaaresund. 
Aldersfølgen mellem Bergarterne paa Langø er, ifølge 
alle de iagttagne Forhold, følgende: 
Lagene: 
Qvartsit, 
Glimmerskifer, 
Hornblendeskifer. 
De abnorme Masser: 
Gabbro, 
Pegmatit og Hornblendegranit, 
Carbonat- Gangene samt Jernertsen. 
