340 
Om Jernertsernes Forekomst. 
saa, at det var umuligt at erholde en Oversigt over disse 
Forholde uden specielle geologiske Karter, have vi maattet 
udarbeide saadanne, uagtet selv den geographiske Detail 
her var yderst utilstrækkelig forhaanden. 
Granatfelsens skarpe Grændser ere overalt saa tydelige, 
at vi i Sandhed ikke kunne fatte, hvorledes der har kunnet 
være Tale om nogen successiv Overgang mellem Leieste- 
derne og deres Sidesteen, ligesom om de første skulde være 
„udsondrede i en Hornblendezone“ i den sidste. Med saa- 
danne Overgange maa man da have meent den uvisse 
Grændse for selve Magnetjernstenens meer og mindre hyp- 
pige Tilstedeværelse inden selve Granatfelsen; thi denne 
sidste har skarpe Grændser, — Magnetjernstenen selv der- 
imod optræder, som ovenfor udviklet, sporadisk. 
At Granatfelsen er en ganske fremmed, abnorm og 
eruptiv Masse, sees f. Ex. af Forholde som de beskrevne 
ved Langsev og Thorbjørnsbo. Vi have der forfulgt hvert 
enkelt Lag og, saavidt gjørligt, angivet dem paa Kartet. 
Granatfelsen hører ikke blandt Lagene. Ved Langsev sees, 
hvorledes Granatfelsen sætter op og splitter sig i Qvartsit. 
Ved Thorbjørnsbo sees Granatfelsens uformelige Dimensio- 
ner og Uregelmæssigheder ved Siden af Straternes skarpe 
Strøg. Paa Langenæs er Ligheden mellem Granatfelsens 
og Trapganges Optræden umiskjendelig. 
Exempler paa løsrevne Rrudstykker af Bergarterne midt 
i Granalfelsen ere hyppige. Vi have anført saadanne fra 
Thorbjørnsbo. Selv den med Granatfelsen følgende kornige 
Kalk indeslutter Brudstykker. Vi have derpaa seet Exem- 
pler nær Langsev Stolmunding og i Østre Kjenlid Grubes 
Tverslag til Nord. 
Hvad endelig det fast som Regel optrædende Forhold 
angaar, at Lagsystemet omkring Leiestederne er 
