350 
Om Jernertsernes Forekomst. 
Epidot og andre Mineraler, ligesom man fra de Vesuviske 
Lavaer har Leucitkrystaller indesluttende Augit. 
Til en Bedømmelse af Augitens Forvandling i Stort til 
Hornblende besidde vi intet Material. Vi have vistnok efter 
megen Søgen paa Thorbjørnsbo fundet et Druserum i Gang- 
stenens Masse, i hvilket der forekommer eiendommelige 
Augitkrystaller, maaske den saakaldte Uralit. Disse Kry- 
staller, der ere synligt paavirkede, have Augitformen, gan- 
ske utydelige Gjennemgange, ere udvendig belagte med en 
Mængde smaa, ganske friske Hornblendekrystaller, ere ind- 
vendig cellede, omslutte Apatit og Granat. De forekomme 
derhos sammen med saavel friske Augit- som Hornblende- 
krystaller. 
I en saadan mineralogisk Sjeldenhed — thi Andet er 
det ikke — vil man visselig kun finde en svag Støtte for 
Theorier om saa store Masser som de, der her ere under 
Betragtning. 
Det synes forøvrigt, som man altfor tidligt har givet 
sig ifærd med de subtilere Theorier over de Arendalske 
Ertsleiesteder. Forholdene i de ældste Straters Terræn i 
Norge have overhovedet været fuldstændig ukjendte af den 
gode Grund, at medens Manges Opmærksomhed var hen- 
vendt paa de enkelte Mineraler, var her saa Faa, der 
tænkte paa Undersøgelsen af de større Forholde, og Ingen, 
der kunde sammenfatte dem til et nogenlunde detailleret 
Kart. Medens Mineralerne i og for sig fra de forskjellige 
Findesteder ere rigtigt erkjendte og bestemte i de mange 
Læreboger og Afhandlinger, saa ere de Forholde, hvorunder 
de optræde, i Regelen meer eller mindre urigtigt angivne.*) 
*) Et Exerapel blandt mange kan anføres fra Rammelsbergs Hand- 
buch der chemischen Mineralogi S. 612 , hvor Oligoklas anfø- 
