Om Parallelstructuren i de ældre Bjergarter. 
3 
parallele, vise dog undertiden en bestemt Parallelismus endog 
over betydelige Strækninger. 
For om muligt at forebygge en fremtidig Forvexling med 
de ovige Arter af Parallelstructur, skulle vi her gjøre opmærk- 
som paa, at der er Grand til at antage, at i flere Ttlfælde, f. 
Ex. i Gudbrandsdalen og paa Hedemarken, have disse Sletter 
været anseede som Skiktning (efter Th. Kjerulf), hvilken Feil ikke 
kunde have fundet Sted ved en nøiagtig Undersøgelse. 
Den meest bestemte Betegnelse, man kan give Sletterne, og 
hvorved man kan adskille dem fra alle øvrige Arter af Parallel- 
structur, er den, at de enten ere eller engang have været virke- 
lige Sprækker, hvori en større eller mindre Afsætning af Mate- 
rial har fundet Sted og uagtet Klippemasserne nu ofte ere sam- 
menvoxede, undertiden ligesaa solid som før Sprækkernes Dan- 
nelse, kunne vi dog let opdage hvor disse oprindelig have været, 
ved det afvigende Udseende af det sammenkittende Material. 
Det maa erindres, at da Sletter kun ere Sprække med eller 
uden Fyldning, besidder den Bjergmasse, som ligger mellem to 
saadanne Sprække, i sig selv ikke nogen Structur, der har Paral- 
lelisme med selve Sprækkene. 
I alle Tilfælde kan man, hvor en mulig Forvexling med de 
øvrige Arter kunde finde Sted, fjerne al Tvivl i saa Henseende 
ved en mere udstrakt Undersøgelse af Terrainet. Sletternes 
Oprindelse maa ansees som aldeles lokal, men da de kunne frem- 
komme af to aldeles forskjellige Aarsager, kunne vi inddele dem 
i 2 Afdelinger. 
a) Sletter, som findes i alle Formationer og ere frembragte 
ved mekaniske Kræfter, saasom Hævning, Synkning o. s. v. 
Naar Kraften enten er en hævende eller en synkende 
paa Grund af, at et underliggende Lag er borttaget, vil Føl- 
gen blive, at der fremkommer et Antal Revner eller Sletter, 
mere eller mindre regelmæssige eller parallele, eftersom 
1 * 
