(5 
David For bes. 
ningsfladerne, og det er kun i Bjergarter, hvis Korn besidde en 
vis Grad af Fiinhed, som Leerskifer, enkelte Glimmerskifere, 
Sandstene o. s. v., at KløvningSÉader ere af technisk Yigtighed, 
og frembringe Producter af oeeonomisk Værdi, som Tagskifer, 
Skrivetavler, Heller o. s. v. 
Kløvbarheden kan let adskilles fra Sletterne, deels ved den 
mere fuldkomne Paralellismus, og deels ved den Egenskab, at 
Klovningen kan fortsættes uden Grændse, hvilket ikke tinder Sted 
ved den Masse, der ligger mellem to Sletter. Tillige tinder man, 
at en Kløvbarhedslinie, forfulgt saalangt den er udviklet, aldrig 
fraviger den fuldkommen nøiagtig rette Linie, medens en Slet 
altid tidligere eller senere gaaer over til at være en uregelmæs- 
sig Spræk. 
Der er tilstrækkelige Indieier forhaanden til at bevise, at 
Kløvbarheden har en af Skiktningen aldeles oafhængig Retning, 
desuagtet er der Grund til at troe, at Kløvbarheden, hvor den 
her i Norge er forhaanden, i de fleste Tilfælde har været anseet 
som Skiktning. Ved nøiagtigere Undersogelser vil det oftest vise 
sig, at Kløvbarheden danner meget hoie eller endog lodrette 
Vinkler med Skiktningen, hvilket bekræftes baade ved mine egne 
og Hr. Th. Kjerulfs Observationer. Naar man tinder, som al- 
mindeligt i andre Lande, Kløvbarhed udviklet i Bjergarter, som 
indeholde Forsteninger, saa ligge Forsteningerne aldrig efter Klov- 
barhedslinierne, men ere bestandig gjennemskaarne af disse i liøie 
Vinkler, hvilket ogsaa er Tilfælde i Conglomerater, hvori da Kløv- 
barheden gjennemskjærer Rullestenene. I de azoiske Bjergarter 
tinde vi, at Kløvbarheden ikke stemmer med Farvebaandene, 
hvilket man saa ofte kan iagttage i almindelige Tagskifere. Man 
maa alligevel ikke forglemme, at man i enkelte Tilfælde kan 
spalte temmelig regelmæssige og endog tynde Heller efter Skikt- 
fladerne i de Tilfælde, hvor den sedimentære Afsættelse er fore- 
gaaet af et jævnt og hint Materiel; men ved Undersøgelse vil 
