Mineralogiske lagttagelser omkr. Arendal og Kragerø. 1 5 
20', saa at man , henseet til den anvendte Fremgangsmaade 
ved Maalingen , kan ansee Alvit og Zirkon for at være 
isomorphe. 
De iagttagne Former, som ere fremstillede paa Fig. 1, 2 
og 3 ere P = P. o = <v> P og s => ^ P <vj. Tilboielighe- 
den til at fremstille Flåderne s, en Soile af anden Fladestilling, 
er saa stor, at derved ofte Flåderne o, Såilen af første Flade- 
stilling, blive representerede af en Mængde i een Flade liggende 
Kanter, dannede af Flåderne s, som Fig. 2 viser. Herved gaaer 
den ved Fig. 3 fremstillede søileformige Habitus tabt, og en mere 
octaedrisk fremtræder; i Virkeligheden lidt mere end paa Fig. 2, 
der for Tydeligheds Skyld er lidt forlænget. De sidstnævnte 
Krystaller forekomme i Graniten ved Helle, paavoxede en rust- 
farvet Feldspath og omhyllede af Qvarts, medens Krystallerne 
fra Alve forekomme i Feldspathlag, der vexle med tvnde Glim- 
mertavler som Fig. 5 viser, r er Feldspath og a Glimmer. 
Det er i Beroringsfiaderne mellem Glimmer og Feldspath, 
at Krystallerne have udviklet sig saaledes, at de med den ene 
Halvpart ligge i Feldspath og med den anden i Glimmer. Naar 
den krystallographiske Hovedaxe ligger parallel med Glimmerens 
Hovedgjennemgang, hvilket i Regelen er Tifældet, optræder et 
andet mærkeligt Krystallisationsphænomen, som viser med hvilken 
Besværlighed Krystallisationen har maattet foregaae paa den mod 
Glimmeren vendende Side af Krystallen. Denne har nemlig et 
IJdseende som Fig. 4, tilsyneladende Toppen af en rhombisk 
Pyramide med stærk Stribning. Dette Forhold er imidlertid Re- 
sultatet af en Oscillation mellem Flåderne sogP, hvorved Fladen 
s slet ikke er bleven dannet, men i dens Sted det firefladige 
Hjørne, og indsees maaske tydeligere af Fig. 5. 
Den i Glimmeren (a) liggende Deel af Krystallen bliver 
nemlig herved tyndere og indtager saaledes mindre Rnrn end 
