16 
D. Forbes og* T. Dalill. 
den anden i Feldspathen (r) med fuldstændige Flader ndviklede 
Halvpart (b). Feldspathen har her ligesom Qvartsen ved Hede 
tilladt en fri Krystallisation. Da Alviten krystalliserede maa 
Glimmeren allerede have været dannet, siden den aabenbart har 
gjort en Modstand, men maa dog have været i en saadan Til- 
stand, at Alviten deri har kunnet gjøre et Indtryk med Opofrelst 
af noget af det den som symmetrisk Krystal tilkommende Rum, 
som den paa den anden Side værende Feldspath ikke forhindrede 
den fra at indtage, enten fordi den endnu var mindre fast eller 
fordi den først siden er tilkommen. 
Et Sidestykke til dette Phænomen er Dannelsen af ’ nogle 
eiendommelige Krystaigrupper, der forekomme paa samme Maade, 
som de enkelte Krystaller paa Alve, og hvoraf Fig. 6 giver et 
Billede. Herom maa det Anførte ogsaa gjælde; thi det er ind- 
lysende, at de i Feldspathen med frie Ender ndviklede Krystal- 
ler ere løbne sammen til et kegleformigt, i Glimmeren indvoxet 
Legeme paa Grand af dennes store Modstand, som den før 
paaviste Tilbøielighed til at fremstille Fladerne s eller undertiden 
o dog enkelte Gange har været paaveie til at overvinde , hvor- 
ved de rundt om gaaende trappeformige Afsatser ere fremkomne. 
I Feldspathbruddet paa Alve sees en smuk Forekomst af 
Alvit, hvoraf Tegningen Fig. 7 giver et muligst noiagtigt Bil- 
lede i yg; af den naturlige Størrelse. De store Glimmerplader 
a. a. lobe radialt ud fra et Centrum og ere nærmest delte besatte 
med smaae Alvitkrystaller. Mellemrummene ere udfyldte med 
Orthoklas r. r. og Qvarts c. c. hvilken i Partiet d. ved Centrum 
er røgfarvet; e. e. er Euxenit. 
Euxenit. 
En Analyse af den førbeskrevne Euxenit fra Alve har givet 
følgende Resultat: 
