Nolitscr om del erraliske Phænomen i Lofoten, 
Senjen og ved Troms». 
Af 
J. C. ISorbye. 
Det er en Folge af den Maade, hvorpaa Reiser langs de nord- 
lige Kyster af Norge nutildags maae foretages, at den Reisende 
sjelden levnes Tid eller Anledning til at gjøre sig bekjendt med 
en eller anden Gjenstand underveis, som maatte have nogen In- 
teresse for ham. Tildeels nødtvungne og med et fjernere Maal 
forøie — sædvanligen det nordligste Finmarken — ile de Fleste 
uden Ophold forbi den lange Kyststrækning mellem Trondhjem 
og Tromsø, og lade sig noie med paa Afstand at kaste et Blik 
paa den forbiglidende Kyst. 
Men hvad der saaledes i Almindelighed kan siges om den 
hele nordlandske Kyst, maa end mere gjælde om Øgruppen Lo- 
foten, baade fordi denne har en mere isoleret Beliggenhed, og fordi 
man her støder paa alle de Vanskeligheder samlede, som et op- 
rørt Hav og et vildt Fjeldland med sparsom Befolkning altid 
maae lægge iveien for Reiser og Undersøgelser af enhver Art. 
Lofoten har derfor yderst sjelden været besøgt i videnskabelige 
Øiemed, og aldrig med specielt Hensyn til Friktionsphænomenet. 
Paa en Reise fra Tromsø til Lofoten i Sommeren 1855 
havde jeg Anledning til at gjøre mig noget bekjendt med Frik- 
