Notitser om det errat. Pliæiiomen i Lofoten ete. 29 
have været paavirkede af Friktionen. Jeg troer derfor ikke, at 
Friktionsmærkerne findes i et hoit Niveau i Lofoten, og dette 
er formeentligen heller ikke at vente, naar man tåger Hensyn 
til Havets Dybde om disse Øer. Saafremt det nemlig er sik- 
kert, at de erratiske Masser have bevæget sig ogsaa paa Hav- 
bunden, kunne de paa Øer, der rage op af et dybt Hav, ikke 
have naaet op til en saa stor absolut Hoide som i det Indre af 
et Fastland. 
Hvorvel de anførte lagttagelser over Mærkernes Retning ere 
faa og næsten alle uforte i et lavere Niveau, ere de dog i For- 
ening med de ofte meget tydelige Stodsider tilstrækkelige til at 
vise Friktionens omtrentlige Retning i disse Egne. Vistnok have 
Masserne paa forskjellige Punkter liavt hoist forskjellige Retnin- 
ger, som et Blik paa Kartet viser; men dette kan ikke være 
anderledes i et af Fjorde og Sund gjennemfuret Landskab, og 
Afvigelserne ere altid af saadan Art, at de maae kaldes nødvendige 
Følger af Terrænets Beskaffenhed. Tager man Middeltallet 
mellem de observerede Yderled (Syd 5 og Nord 2), faaer man 
for hele Egnen Stribestrøg mellem V. 9 og 10, som temmelig 
godt stemmer med de Observationer, der maae antages at angive 
den normale Retning meest paalideligt, f. Ex. den fra Hennings* 
vær, V. 9|, og den fra Astriden, V. 9|. Det tør derfor med 
Sikkerhed antages, at Friktionsmasserne omkring den 69de Bred- 
degrad ved Norges Kyst havde temmelig nær en ret nord- 
vestlig Retning. 
Naar dette sammenholdes med Andres lagttagelser og med,hvad 
jeg i dette Tidsskrifts 8de Bind forhen har oplyst om dette Phænomen 
paa en sydligere Bredde ved Rigsgrændsen, bliver det temmelig 
sandsynligt, at Friktionsmasserne i den nordlige Deel af Norge paa 
intet Sted have havt en normal sydlig Retning, og at altsaa Hjem- 
stavnen for de Rullestene, som findes i sydligere Lande af Europa, idet- 
