32 
T h. Kje r ul f. 
Som Hovedtypus for alle tre Grupper har man igjen væn- 
net sig til at betragte Graniten, baarle vel fordi den store vi- 
denskabelige Debat, som reformerede Videnskaben, i sin Tid 
udgik fra Spørgsmaalet om Granitens Leining (nordenfor Chri- 
stiania) og fordi, hvor vidt ud fra hinanden de forskjellige For- 
fattere end have stillet disse Grupper af Bjergarter, er det dog 
erkjendt, at de maatte siges at have visse genetiske Forholde til- 
fælleds, og forsaavidt impliceredes altsaa Spørgsmaalet om Dan- 
nelsesmaaden overhovedet i Spørgsmaalet om Granitens. 
Der har været talt om en neptunsk Oprindelse for alle 
disse Bjergarter. Dette var den første Wernerske Skoles Ide. 
Der har været talt om en mer eller mindre modificeret vul- 
kansk Oprindelse for dem. Dette var den Huttonske Skoles 
Ide. Man har efter disse Modificationer i vulkansk Dannelses- 
maade Navnene plutonske, hypogene og metamorphiske 
Bjergarter. Der har endelig ogsaa været talt om deres Oprin- 
delse ved Omvandling, og der er for denne Proces, hvis Tid, 
Aarsager og nærmere Omstændiglieder forresten kun er angivet 
ved negative Karakterer, foreslaaet indført Navnet Transmu- 
t a t i o n. 
§ 2. 
De vigtigste fremmede Forfattere, som have behandlet Chri- 
stiania-Territoriets Forholde, vare: 
Geologiens Reformator, Leopold v. Buch. Var i Norge 
første Gang 1807 og 1808. „Reise kV etc. 1810. 
Mineralogiens bekjendte Bearbeider Fr. Haussmann. Var 
i Norge 1807 og 1808. „Reise“ etc. 1811 og 1812. 
Sverriges fortjente Geolog Hisinger. Var i Norge 1821 
og 1822. „Anteckningar“ etc. 1823 og 1828. 
Den i den mineralogiske som geologiske Litteratur velbe- 
kjendte C. Fr. N au mann, der i sit seneste Værk „Lehrbuch 
der Geognosie“ med et beundringsværdigt Maadehold gaar midt 
